Sasodīts!
Tā esmu es!
Te ir kāds?
Nolāpīts!
Čau.
Sveika.
Pareizi, sarāj viņus.
Sarāj viņus, Elija.
Labi.
Čau.
Tu esi tik izturīga.
Es tevi pasargāšu. Viss kārtībā.
Jā. Viss labi.
Anna?
Ak Dievs!
Tā nav tava vaina.
Mūs aizkavēja, pametot zonu. Es...
Viņa ir izsalkusi.
Viņu jāpabaro, un es...
Negribēju viņu zīdīt.
Pārgriezu saiti, pirms mani sakoda.
Pirms.
Gribu, lai ņem viņu līdzi uz Bostonu.
Parūpējies, lai kāds viņu uzaudzina un viņa ir drošībā.
Es nevaru.
Un uzdāvini viņai šo.
Viņu sauc Elija.
Es nevaru.
Cik ilgi viena otru pazīstam?
Visu mūžu.
Paņem viņu rokās
un pēc tam nogalini mani.
Nevaru tevi nogalināt.
- Lūdzu! - Nē.
Lūdzu!
Marlēna!
Lūdzu.
Turi viņas galvu.
Aiziet.
Paņem šo.
Aizspied viņas ausis.
Elija.
Dzirdēji mani?
Nē. Kas ir?
Skat, ko es tur atradu.
Bojardī makaroni ar liellopu.
Forši.
Esi šo spēlējusi?
Uzspēlējam Boggle? Vārdu spēle.
Šī ir spēle, kurā tu mani varētu sakaut.
Labi.
Esam tuvu.
Slimnīca ir uz to pusi.
Varbūt tā ir īstā vieta.
Sapratu.
Paturi.
Paldies.
Kemperī bija ģitāra.
Tā bija pavisam sadauzīta, bet es tā sāku domāt...
Varbūt jāatrod ģitāra. Veselu mūžību neesmu spēlējis.
Pat domāju, ka varētu tev iemācīt spēlēt.
Tev noteikti labi sanāktu.
Gribi iemācīties spēlēt ģitāru?
Elija?
Ak, jā.
Būtu forši.
Labi, plāns ir šāds...
Iziesim cauri ēkai, lai būtu ātrāk,
atradīsim debesskrāpi, izpētīsim apkārtni.
Šoreiz domāju uzspridzināt tos akmeņus.
Kemperī atradu nedaudz dinamīta.
Tiešām?
Nē. Iziesim cauri tai ēkai,
atradīsim debesskrāpi, izpētīsim apkārtni.
Bet izdevās apmuļķot, ko?
Kas par vietiņu!
Viņiem gan neveicās.
Armija spridzināja pilsētu,
bet neviena bumba netrāpīja ēkai, ko centās nolīdzināt līdz ar zemi.
Augšā netiksim.
Ja es tevi paceltu, tu varētu nomest lejā trepes.
Varbūt tiksim tur cauri.
Nāc, es tevi pacelšu.
Viss kārtībā?
Jā, ir labi.
Šodien esi ļoti klusa. Tāpēc...
- Piedod. - Nē, viss kārtībā.
- Dzirdēji, ko es... - Jā, pacelsi.
Sapratu.
Viens, divi, un augšā!
- Uzrāpies? - Jā.
Labi.
Sasodīts! Elija!
Nolāpīts.
Paliec turpat!
Tev šis ir jāredz!
Elija?
Šeit augšā!
- Elija! - Nāc šurp!
- Elija. - Nāc šurp!
Pagaidi tikai. Nolāpīts.
Neaizbiedē.
Nebiedēšu.
Ko tu dari?
Viss kārtībā.
Nāc, pasteidzies.
Nāc šurp.
Čau.
Šausmīgi forši.
Kur tā iet?
Skrienam!
Labi.
Tātad...
ir tā, kā sapņoji?
Ir kāpumi, ir kritumi.
Bet kas par skatu!
Es nezinu, kur tieši ir tā slimnīca.
Mēs to atradīsim.
Protams. Vienkārši...
Varbūt tur briesmu nebūs,
bet līdz šim nekas cits nav piedzīvots.
Taču vēl esam tepat.
Zinu.
Es saku, ka pastāv risks.
Tev tas nav jādara.
Gribēju, lai tu to zini.
Kādā ziņā? Kas cits mums būtu jādara?
Nekas. Atgriežamies pie Tomija.
Aizmirstam par šo visu.
Pēc visa pārdzīvotā...
Viss, ko es izdarīju.
Tas nevar būt tāpat vien.
Zinu, ka vēli labu.
Zinu, ka gribi mani pasargāt.
Un arī pasargāji.
Kad pabeigsim, dosimies, kur vien vēlies.
Pie Tomija, uz aitu fermu, uz Mēnesi.
Es sekošu, lai kur tu ietu.
Bet mēs nevaram šeit apstāties.
Pabeigsim iesākto.
Šis bija FEDRA štābs?
Nē.
Armijas.
Viņi visur sabūvēja štābus,
tikko sākās pandēmija.
Ārkārtas medicīnas nometnes.
Acīmredzami neizturēja.
Esmu vienā tādā pabijis.
Ar Sāru?
Nē, viņa jau bija mirusi.
Kas tev notika?
Šī dēļ.
Džeks, kas šāva un netrāpīja.
Domāju, ka tas notika vēlāk.
Nē.
Otrajā dienā.
Jāuzteic armijnieki.
Viņi labāk uzlika šuves nekā es.
Tas biju es.
Es šāvu un netrāpīju.
Nav nekāda baigā stāsta.
Nomira Sāra.
Un es dzīvei vairs neredzēju jēgu.
Tik vienkārši.
Man nebija bail.
Es biju gatavs.
Gatavāks par gatavu.
Bet, kad...
Kad es...
sāku spiest mēlīti, noraustījos.
Joprojām nezinu, kāpēc.
Es tev šo visu stāstu, jo...
Zinu, kāpēc stāsti.
Jā, domāju gan.
Tad jau laikam laiks dziedē visas brūces.
Laiks nepalīdzēja.
Man prieks...
ka tev neizdevās.
Man arī.
- Mums jāiet tālāk. - Jā.
Zini, ko man sagribējās?
Ko?
Stulbas divdomības.
"Visiem tik apokalipses joki, lai no rīta nav sūdi."
- Sāpīgs temats? - Nē, atbilstoši.
Kā man šis patīk.
"Kāpēc mēness iezis ir dullāks, nekā Zemes?"
"Jo tas ir m-iezis."
- Briesmīgi. Tas... - Atšujies. Tas bija labs joks.
- Nulle desmit baļļu skalā. - Labi, labi.
"Ko zaļā vīnoga teica zilajai?"
"Elpo, muļķadesa."
Dodu trijnieku.
- Septiņi, kā minimums. - Labi, pieci.
- Pieci no desmit. - Pieci?
Džoel?
- Elija. - Džoel!
Elija!
Laipni lūgts "Fireflies".
Mierīgi. Prātīgi.
Tev stipri iesita.
Patruļa jūs nepazina.
- Kur ir Elija? - Viņa necieta.
Pat ne skrambiņas.
Viņa vairāk uztraucas par tevi.
Kur viņa ir?
Zaudējām pusi rotas, ceļojot pa valsti.
Mani sargāja pieci vīri.
Tik un tā mani gandrīz novāca.
Kā tev tas izdevās?
Viņas nopelns.
Viņa cīnījās līdz pēdējam.
Viena nomirtu jau pirmajā dienā.
Tu esi vienīgais, kuram negribu palikt parādā.
Bet esmu tev parādā.
- Visi esam parādā. - Aizved pie viņas.
Nevaru.
Viņu gatavo operācijai.
Kādai operācijai?
Mūsu ārsts...
Viņaprāt, kordiceps Elijā mīt jau kopš dzimšanas.
Kāpēc viņu operēs?
Tas ir kā ķīmisks ziņnesis.
Normālais kordiceps domā, ka viņa ir inficēta.
Tāpēc viņa ir imūna.
Viņš to viņai izgriezīs, laboratorijā pavairos šūnas,
izaudzēs tos ķīmiskos ziņnešus.
Un varēsim tos dāvāt ikvienam.
Viņaprāt, var radīt zāles, Džoel.
Zāles.
Kordiceps aug smadzenēs.
Tā gan.
- Atrodi kādu citu. - Neviena cita nav.
Neko neteicām. Negribējām nobiedēt.
- Viņai nesāpēs. - Nē.
Nē, ved mani pie viņas. Tūlīt pat!
Lūdzu. Tu nesaproti.
Saprotu.
Es biju līdzās, kad viņa piedzima, Džoel.
Apsolīju viņas mātei, ka izglābšu viņas meitiņu.
Apsolīju.
Tāpēc es saprotu.
Esmu vienīgā, kas saprot.
Piedod.
Man nav citas izvēles.
Man ir.
Pavadi līdz šosejai, atstāj viņu tur ar mugursomu.
Iedod šo līdzi.
Ja kaut ko mēģinās izdarīt...
šauj nost.
Nedzirdēju, ka ļautu apstāties.
Uz kuru pusi?
Lejā pa kāpnēm.
Ko, pie velna, dari? Kusties.
Es teicu kusties...
- Sasodīts! - Kur viņa ir?
Ej tu galīgi.
Man šim nav laika.
Izskanēja šāvieni!
BĒRNU OPERĀCIJU ZĀLE
Mums pietiks elektrības?
Viņa ir gatava.
Laidiet viņu vaļā.
- Kā tu šeit tiki? - Es teicu - laidiet vaļā.
Neļaušu viņu atņemt.
Laidiet vaļā.
Kustieties!
Es tikai... Ak Dievs!
Apsedz roku. Fiksi.
Labi.
Pagriezieties.
Mūžīgi nepasargāsi.
Lai kā arī tu censtos,
lai arī cik cilvēku tu novāktu,
viņa pieaugs, Džoel.
Un tu mirsi, vai arī viņa tevi pametīs.
Un ko pēc tam?
Cik ilgi, līdz viņu saplosīs inficētie vai novāks reideri?
Viņa dzīvo salauztā pasaulē, kuru tu varēji izglābt.
Varbūt.
Bet tā nav tava izvēle.
Arī tava nē.
Ko izvēlētos viņa?
Manuprāt, viņa rīkotos pareizi.
Un tu to labi zini.
Vēl nav par vēlu.
Arī tagad.
Pat pēc visa, ko nodarīji,
varam atrast kopsaucēju.
- Ko? - Viss kārtībā. Tu esi man līdzās.
Prātīgi.
Narkoze vēl nav izgājusi.
Es biju pie "Fireflies", un tad...
Kāda narkoze?
Viņi tev veica analīzes.
Un citiem cilvēkiem.
Izrādās, ka ir daudzi tev līdzīgie.
Imūni cilvēki.
Vairāki desmiti.
Ārstiem nekas nesanāca.
Patiesībā viņi...
Viņi vairs nemeklē zāles.
Kur ir manas drēbes?
Slimnīcai uzbruka reideri. Knapi tikām laukā.
Pa ceļam atradīsim citas.
Tika ievainoti cilvēki?
Jā.
Marlēnai viss labi?
Vedīšu mūs mājās.
Piedod.
Ak Dievs!
Nē! Pagaidi.
Lūdzu...
Laid mani vaļā.
Tu mēģinātu viņu atņemt.
SVEICINĀTI VAIOMINGĀ
Vismaz tikām pietiekami tālu.
Atlikušo ceļu jāiet kājām.
Apmēram piecu stundu gājiens.
Bet mēs izturēsim.
Atceries?
Jā.
Mēs ar Sāru bieži šādi staigājām.
Neteiktu, ka viņai ļoti patika.
Viņai riebās odi.
Bet viņai padevās kāpt.
Drīzāk kāpelēt.
Tas drīzāk būs īstais vārds.
Kad ieraudzīja lielu klinti,
metās skriešus...
Tu viņai būtu patikusi.
Nesaku, ka esat līdzīgas.
Jūs atšķiraties.
Kā tā?
Viņa bija daudz...
Gribu teikt meitenīgāka, bet nesaku, ka neesi...
Neesmu.
Neesi gan.
Tas ir viens.
Viņa bija garāka.
Viņai bija žilbinošs smaids.
Atkal nesaku, ka tev nav.
Zini, kāpēc tu viņai patiktu?
Kāpēc?
Jo tu esi smieklīga.
Domāju, tu viņu smīdinātu.
Tev noteikti viņa arī patiktu.
Jā, noteikti.
Redzi.
Nav daudz atlicis.
Pagaidi.
Sasodīts.
Kanzassitijā vaicāji par pirmo reizi, kad nogalināju.
Kad mani sakoda iepirkšanās centrā, nebiju viena.
Biju ar labāko draudzeni.
Viņu arī sakoda.
Nezinājām, ko darīt, un viņa saka:
"Varam pagaidīt.
Varam būt romantiskas un kopā zaudēt prātu."
Un viņa arī pazaudēja.
Un man nācās...
Viņu sauca Railija.
Viņa mira pirmā.
Un tad Tesa.
- Un Sems. - Tu neesi vainīga.
- Zinu, bet... - Dažreiz nenotiek tā,
kā cerējām.
Tev var šķist, ka...
Ka nonāc strupceļā
un nezini, ko darīt tālāk.
Bet, ja turpināsi dzīvot...
atradīsi jaunu mērķi, kā dēļ cīnīties.
- Varbūt tas nav tas, ko... - Zvēri.
Zvēri, ka viss, ko teici par "Fireflies", ir patiesība.
Zvēru.
Labi.
Subtitrus tulkoja: Mārtiņš Grīnbergs