Faen.
Det er meg!
Er det noen her?
Å faen.
Hei.
Ja, la dem få høre det.
La dem få høre det, Ellie.
Sånn ja.
Hei.
Du er så tøff.
Jeg har deg. Det går bra.
Ja. Det går bra.
Anna?
Å, herregud.
Det er ikke din feil.
Vi ble forsinket ut av sonen. Jeg er...
Hun er sulten.
Hun må ha mat, og jeg...
Jeg vil ikke amme henne.
Jeg klippet den før jeg ble bitt.
Før.
Jeg vil at du skal ta henne med deg til Boston.
Finn noen som kan ta seg av henne og sørge for at hun er trygg.
Jeg kan ikke gjøre det.
Og gi henne denne.
Hun heter Ellie.
Jeg kan ikke.
Hvor lenge har vi vært venner?
Hele livet.
Så du tar henne med en gang,
og så dreper du meg.
Jeg kan ikke.
- Vær så snill. - Nei.
Vær så snill!
Marlene!
Her.
Hold hodet hennes.
Sånn ja.
Ta denne.
Dekk til ørene hennes.
Ellie.
Hørte du meg?
Nei. Hva er det?
Jeg fant denne der inne.
Beefaroni, Chef Boyardee.
Kult.
Har du spilt dette før?
Boggle? Det er et ordspill.
Vil slå meg i noe, så er det dette.
Ok.
Vi nærmer oss.
Det er et sykehus den veien.
Kanskje det vi leter etter.
Skjønner.
Hold dette for meg.
Takk.
Det var en gitar i bobilen.
Den var ødelagt, men det fikk meg til å tenke...
Kanskje jeg burde finne en. Jeg har ikke spilt på evigheter.
Jeg tenkte jeg kunne lære deg å spille.
Tipper du ville vært flink.
Vil du lære å spille gitar?
Ellie?
Å, ja.
Det ville vært flott.
Her er planen.
Gå gjennom den bygningen,
finne en skyskraper og se oss rundt.
Jeg tenkte faktisk at vi kunne sprenge oss gjennom ruinene.
Jeg fant noe dynamitt i den bobilen der.
Seriøst?
Nei. Vi skal gå gjennom bygningen,
finne en skyskraper og se oss rundt.
Jeg fikk deg til å lure?
Se på dette stedet.
Snakk om uflaks.
Militæret slipper bomber,
ingen av dem treffer bygningen du prøver å rive.
Vi kommer ikke opp her.
Jeg hjelper deg opp, og du slipper stigen ned.
Kanskje vi kan gå den veien.
Jeg gir deg et løft.
Går det bra?
Ja da.
Du virker bare så stille i dag.
- Unnskyld. - Nei, det går bra.
- Hørte du hva jeg... - Ja, løft.
Skjønner.
Én, to, opp!
- Går det bra? - Ja.
Ok.
Helvete! Ellie!
Herregud.
Bare bli der!
Du må se dette!
Ellie?
Her oppe!
- Ellie! - Kom igjen!
- Ellie. - Kom igjen!
Bare vent litt. Helvete heller.
Ikke skrem den.
Nei da.
Hva gjør du?
Det går bra.
Kom hit, skynd deg.
Kom igjen.
Hei, du.
Så jævla kult.
Hvor skal hun?
Kom igjen!
Greit.
Så...
Er det alt du håpet på?
Det er fordeler og ulemper.
Sjekk utsikten.
Jeg vet ikke helt hvor sykehuset er.
Vi finner det.
Ja da. Det er bare...
Kanskje ingenting skjer,
men til nå har det alltid skjedd noe.
Vi er her likevel.
Jeg vet det.
Men det er risikabelt.
Du må ikke gjøre det.
Jeg vil du skal vite det.
Hva mener du? Hva annet skal vi gjøre?
Ikke noe. Vi drar til Tommy.
Vi glemmer hele greia.
Etter alt vi har vært gjennom...
Alt jeg har gjort...
...kan ikke være forgjeves.
Jeg vet du mener det godt.
Jeg vet du vil beskytte meg.
Du har gjort det.
Og etterpå, drar vi dit du vil.
Til Tommy, sauegården, månen.
Jeg følger deg dit du drar.
Men vi sluntrer ikke unna.
Vi fullfører det vi begynte.
Var dette en FEDRA-greie?
Nei.
Hæren.
De fikk opp disse stedene
rett etter utbruddet.
Medisinske nødleirer.
Varte selvsagt ikke.
Jeg var i en helt lik en.
Med Sarah?
Nei, hun var borte allerede.
Hva var galt med deg?
Det var for dette.
Fyren som skjøt og bommet.
Jeg trodde det skjedde senere.
Nei.
Andre dagen.
Jeg må gi ros til hærfolkene.
De lappet deg sammen bedre enn meg.
Det var meg.
Jeg var fyren som skjøt og bommet.
Det er ingen historie.
Sarah døde,
og jeg så ikke poenget lenger.
Så enkelt som det.
Jeg var ikke redd.
Jeg var klar.
Jeg kunne ikke vært mer klar.
Men da...
Da jeg
skulle trykke på avtrekkeren, vek jeg.
Vet fortsatt ikke hvorfor.
Jeg forteller deg dette fordi...
Jeg vet hvorfor.
Det tror jeg du gjør.
Så tiden leger alle sår, antar jeg.
Tiden gjorde ikke det.
Jeg er glad for...
...at det der ikke ble noe av.
Jeg også.
- Vi bør komme oss av gårde. - Ja.
Vet du hva jeg er i humør til?
Hva?
Dårlige ordspill.
"Apokalypsevitser lages som om det ikke er noen morgendag."
- For tidlig? - Nei, dagsaktuelt.
Jeg elsker denne.
"En jordstein metter ikke månen,
men en månestein kan meteor."
- Den var elendig. - Faen ta deg. Den var bra.
- Den får null av ti. - Greit.
"Hva sa den grønne druen til den blå druen?"
"Pust, din dust."
Den får tre av ti.
- Sju, minst. - En femmer.
- Fem av ti. - Fem?
Joel?
- Ellie. - Joel!
Ellie!
Velkommen til Fireflies.
Rolig.
De traff dere hardt.
De visste ikke hvem dere var.
- Hvor er Ellie? - Hun ble ikke skadet.
Ikke engang et skrubbsår.
Hun bekymrer seg mest for deg.
Hvor er hun?
Vi mistet halvparten av teamet på veien hit.
Fem menn var med kun for å beskytte meg,
men ble fortsatt nesten drept.
Hva gjorde dere?
Hun skal ha æren.
Hun kjempet som faen.
Hun ville ha vært død på dag én.
Du er den personen jeg aldri ville stå i gjeld til.
Men nå gjør jeg det.
- Vi gjør alle det. - Bare la meg se henne.
Jeg kan ikke.
Hun forberedes til operasjon.
Hvilken operasjon?
Legen vår...
Han tror at cordyceps har vokst med henne siden fødselen.
Hvorfor operere?
Den produserer en slags kjemisk budbringer.
Den får cordyceps til å tro at hun er cordyceps.
Derfor er hun immun.
Han skal fjerne det, multiplisere cellene i et laboratorium,
fremstille de kjemiske budbringerne,
og så kan vi gi dem til alle.
Han tror det kan være en kur.
En kur.
Cordyceps vokser inne i hjernen.
Det gjør den.
- Finn noen andre. - Det er ingen andre.
Vi sa det ikke. Hun er ikke redd.
Helt smertefritt.
Nei, få se henne nå med en gang!
Vær så snill. Du forstår ikke.
Jeg gjør det.
Jeg var der da hun ble født.
Jeg lovet moren hennes at jeg skulle redde henne.
Jeg lovte.
Så jeg forstår.
Jeg er den eneste som forstår.
Jeg beklager.
Jeg har ikke noe annet valg.
Jeg har det.
Følg ham til motorveien og ta med sekken hans.
Gi ham denne.
Om han prøver seg på noe,
så skyt ham.
Jeg hørte ingen si stopp.
Hvilken vei?
Ned trappa.
Hva faen gjør du? Fortsett å gå.
Fortsett å gå...
- Faen! - Hvor er hun?
Faen ta deg.
Jeg har ikke tid til dette.
Skudd avfyrt!
PEDIATRISK KIRURGI
Har vi nok strøm?
Hun er klar.
Koble henne fra.
- Hvordan kom du inn? - Koble henne fra.
Du får ikke ta henne.
Koble henne fra.
Nå!
Herregud.
Dekk til armen hennes. Fort.
Ok.
Snu dere rundt.
Du kan ikke beskytte henne.
Uansett hvor hardt du prøver,
uansett hvor mange du dreper,
vil hun bli voksen.
Og så dør du, eller så drar hun.
Og hva da?
Hun vil bli revet i stykker av infiserte eller myrdet av plyndrere,
for hun lever i en ødelagt verden som du kunne ha reddet.
Kanskje.
Det er ikke opp til deg.
Eller deg.
Hva ville hun bestemt?
Jeg tror hun ville gjort det rette.
Og du vet det.
Det er ikke for sent.
Selv nå.
Selv etter det du har gjort,
kan vi finne en løsning.
- Hva? - Det går bra. Du er med meg.
Ta det rolig.
Narkosen sitter fortsatt i.
Jeg var med Fireflies, og så...
Hvilken narkose?
De tok noen tester på deg.
Og noen andre.
Det er visst mange som deg.
Folk som er immune.
Dusinvis av dem.
Legene fikk det ikke til å fungere.
De har faktisk...
De har sluttet å lete etter en kur.
Hvor er klærne mine?
Plyndrere angrep sykehuset. Jeg fikk deg så vidt ut.
Vi finner noen nye på veien.
Ble folk skadet?
Ja.
Går det bra med Marlene?
Jeg tar oss med hjem.
Unnskyld.
Herregud!
Nei. Vent.
Vær så snill...
La meg gå.
Du vil komme etter henne.
VELKOMMEN TIL WYOMING
Hun fikk oss nærme nok.
Vi må gå resten av veien.
Sikkert en fem timers tur.
Men vi klarer det.
Husker du?
Ja.
Sarah og jeg gikk turer hele tiden.
Det var ikke favoritten hennes.
Hun likte ikke mygg og sånn.
Men hun likte å klatre.
Eller pile av gårde.
Det er nok mer riktig.
Hun så en stor stein,
og bare...
Hun hadde likt deg.
Ikke for å si at dere to er like.
Helt klart forskjellige.
Hvordan da?
Hun var mye mer...
Jeg vil si jentete, ikke at du ikke er jentete...
Jeg er ikke det.
Nei, du er ikke det.
Så det.
Hun var høyere.
Hun hadde et nydelig smil.
Ikke at du ikke har det.
Men hun ville ha likt deg.
Hvorfor det?
Fordi du er morsom.
Du ville fått henne til å le.
Du ville ha likt henne også.
Det ville jeg nok.
Se der.
Ikke mye lenger nå.
Du, vent.
Faen.
I Kansas City spurte du meg om første gang jeg drepte noen.
Jeg var ikke alene da jeg ble blitt.
Bestevennen min var der.
Hun ble også bitt.
Vi var rådville, og hun sa:
"Vi kan bare vente.
Være poetiske og miste vettet sammen."
Og så gjorde hun det.
Og jeg måtte...
Hun het Riley.
Hun var den første som døde.
Og så var det Tess.
- Og så Sam. - Det var ikke din feil.
- Jeg vet... - Av og til går det ikke
slik vi håpte.
Du kan føle at...
at du har kommet til en slutt,
og du vet ikke hva du skal gjøre.
Men hvis du bare fortsetter,
så finner du noe nytt å kjempe for.
- Kanskje ikke det du... - Sverg.
Sverg til meg at alt du sa om Fireflies, er sant.
Jeg sverger.
Ok.
Tekst: Silje Juklerød McCormack