Kurva.
To som ja!
Ste tu?
Doriti.
Ahoj.
Čau.
Veru, povedz im.
Len do nich, Ellie.
Tak fajn.
Ahoj.
Si siláčka.
Už ťa mám. To nič.
Veru. Všetko je fajn.
Anna?
Ach, Bože.
Nemôžeš za to.
Dlho nám trvalo utiecť zo zóny. Je mi...
Je hladná.
Treba ju nakŕmiť a ja...
Nechcela som ju kojiť.
Odstrihla som ju, kým ma to uhryzlo.
Ešte predtým.
Vezmi ju so sebou do Bostonu.
Nájdi niekoho, kto ju vychová a postará sa o ňu.
To nemôžem.
A daj jej toto.
Volá sa Ellie.
Nemôžem.
Ako dlho sa už poznáme?
Celý život.
Tak ju okamžite zdvihni
a potom ma zabi.
Nemôžem ťa zabiť.
- Prosím. - Nie.
Prosím!
Marlene!
Na.
Drž jej hlavičku.
Super.
Vezmi to.
Zakry jej uši.
Ellie.
Počula si ma?
Nie. Čo?
Toto som tam našiel.
Beefaroni od Boyardeeho.
Super.
Hrala si to niekedy?
Boggle? Je to hra so slovami.
Ak ma raz chceš v niečom poraziť, tak v tomto.
No tak fajn.
Blížime sa.
Nemocnica je tadiaľ.
Možno je to tá, ktorú hľadáme.
Jasné.
Podrž ju.
Vďaka.
V tom prívese mali gitaru.
Bola dosť rozbitá, ale rozmýšľal som...
Mal by som si nejakú nájsť. Nehral som celé veky.
Vlastne by som ťa to mohol naučiť.
Stavím sa, že by ti to šlo.
Chceš sa naučiť hrať na gitare?
Ellie?
Jasné.
To by bolo super.
Plán je asi takýto...
Prejdeme tamtou budovou, obídeme to,
nájdeme mrakodrap a poobzeráme sa.
Vlastne mi napadlo, že by sme tie sutiny mohli odpáliť.
V tom prívese som našiel dynamit.
Vážne?
Nie. Takže prejdeme tamtou budovou,
nájdeme mrakodrap a poobzeráme sa.
Ale dostal som ťa, však?
Pozri na to.
Tomu vravím smola.
Armáda to tu zbombarduje,
no ani náhodou netrafí budovu, ktorú chceš zbúrať.
Nevidím cestu hore.
Ak ťa dostanem tam hore, môžeš spustiť rebrík.
Možno sa tadiaľ bude dať ísť.
Poď, dám ti rabaka.
Si v poriadku?
Jasné, v pohode.
Len si dnes nejaká príliš tichá, tak...
- Prepáč. - Nie, to nič.
- Počula si, čo som... - Hej, rabaka.
Pravdaže.
Raz, dva, hore!
- Si tam? - Hej.
Dobre.
Došľaka! Ellie!
Dopekla.
Ostaň tam!
Toto musíš vidieť!
Ellie?
Som tu hore!
- Ellie! - Tak poď!
- Ellie. - Poď už!
Veď počkaj, dopekla.
Nevystraš ju.
Nevystraším.
Čo to robíš?
To nič.
Poď sem, neboj.
Poď.
Čauko.
Toto je fakt šupa.
Kam to ide?
Poď!
Tak fajn.
Tak...
Je to tu také, ako si dúfala?
Má to svoje pre aj proti.
Ale ten pohľad stojí za to.
Vieš, že presne neviem, kde tá nemocnica je.
To nič, nájdeme ju.
Jasné, len...
Možno tam nestretneme nič zlé,
ale doteraz sme to vždy stretli.
A stále sme tu.
Ja viem.
Len vravím, že existuje riziko.
Nemusíš to robiť.
Len chcem, aby si to vedela.
Ako to myslíš? A čo iné máme robiť?
Nič. Len sa vrátime k Tommymu.
Na toto celé zabudneme.
Po všetkom, čím sme si prešli...
Po všetkom, čo som spravila.
Nemohlo to byť zbytočné.
Viem, že to myslíš dobre.
Viem, že ma chceš chrániť.
A robíš to.
A keď skončíme, pôjdeme, kam budeš chcieť.
K Tommymu, na ovčiu farmu, na Mesiac.
Pôjdem za tebou kamkoľvek.
Ale teraz nemôžeme vycúvať.
Dokončíme, čo sme začali.
Bola tu FEDRA?
Nie.
Armáda.
Takéto tábory po vypuknutí
stavali všade.
Poľné nemocnice.
Nevydržali, samozrejme.
Aj ja som v jednej takej bol.
So Sarah?
Nie, tá tu už nebola.
Tak čo s tebou bolo?
Toto.
Aha, ten, čo ťa netrafil.
Myslela som, že to bolo neskôr.
Nie.
Druhý deň.
Nuž, jedno tej armáde musím uznať.
Zašili ťa lepšie než ja.
Bol som to ja.
Ja som bol ten, čo netrafil.
Nič komplikované.
Sarah zomrela
a ja som už v ničom nevidel zmysel.
Jednoduché.
A nebál som sa.
Bol som pripravený.
Viac sa ani nedalo.
Ale keď...
Keď som
šiel stlačiť kohútik, mykol som sa.
Stále neviem prečo.
Hovorím ti to preto, lebo...
Viem, prečo mi to hovoríš.
Hej, hádam, že vieš.
Takže čas asi vážne zahojí všetky rany.
Túto nevyliečil čas.
Som rada, že...
Že ti to nevyšlo.
Aj ja.
- Asi by sme mali ísť. - Hej.
Vieš, na čo mám teraz chuť?
Na čo?
Na zlé slovné hračky.
„Ľudia vtipkujú o apokalypse, akoby sa nemali dožiť zajtrajška.“
- Príliš skoro? - Sedí to.
Táto je skvelá.
„Prečo by si nemal jesť kamene z mesiaca?“
„Spôsobia meteorizmus.“
- To bolo zlé. Fakt. - Strč sa. To bolo dobré.
- Nula z desiatich. - No dobre. Počúvaj.
„Čo povedalo zelené hrozno modrému?“
„Dýchaj, idiot.“
Tri z desiatich.
- Minimálne sedem. - Dobre, tak päť.
- Päť z desiatich. - Päť?
Joel?
- Ellie. - Joel!
Ellie!
Vitaj u Svetlušiek.
Pomaly.
Bola to slušná rana.
Hliadka nevedela, kto ste.
- Kde je Ellie? - Je v poriadku.
Ani škrabanec.
Ale bojí sa o teba.
Kde je?
Pri ceste krajinou sme stratili polovicu ľudí.
Piati chlapi ma mali chrániť
a aj tak som skoro umrela.
Ako si to dokázal?
To všetko ona.
Veľmi sa sem chcela dostať.
Umrela by hneď v prvý deň.
Si asi jediný, komu som nikdy nechcela nič dlhovať.
Ale máš to u mňa.
- U nás všetkých. - Len ma k nej vezmi.
Nemôžem.
Pripravujú ju na operáciu.
Akú operáciu?
Náš lekár si myslí,
že žezlovka s Ellie rastie, odkedy sa narodila.
Akú operáciu?
Produkuje akéhosi chemického posla.
Normálna žezlovka si potom myslí, že ju už má.
Preto je imúnna.
Odstráni ju z nej, bunky v labáku rozmnoží,
vyrobí tých chemických poslov
a tie potom dostane každý.
Podľa neho by to mohol byť liek, Joel.
Liek.
Žezlovka rastie v mozgu.
To je pravda.
- Nájdite niekoho iného. - Nikto iný nie je.
Nepovedali sme jej to. Nevystrašili sme ju.
- Nebude to bolieť. - Nie.
Vezmi ma k nej. Okamžite!
Prosím. Nechápeš to.
Ale chápem.
Bola som pri jej narodení, Joel.
Sľúbila som jej mame, že ju zachránim.
Sľúbila som jej to.
Takže to chápem.
Som jediná, kto to chápe.
Mrzí ma to.
Nemám na výber.
Ale ja áno.
Odveďte ho na diaľnicu, nechajte ho tam s jeho taškou.
Dajte mu toto.
Ak niečo skúsi,
zastreľte ho.
Nikto nepovedal, že máš zastaviť.
Kadiaľ?
Dole po schodoch.
Čo to robíš, kurva? Pokračuj.
Povedal som pok...
- Kurva! - Kde je?
Strč sa.
Na toto nemám čas.
Počul som streľbu!
DETSKÁ CHIRURGIA
Máme dosť elektriny?
Je pripravená.
Odpojte ju.
- Ako ste sa sem dostali? - Odpojte ju.
Nenechám vás ju vziať.
Odpojte ju.
Pohyb!
Ja... Bože!
Zalepte jej ruku. Rýchlo.
Dobre.
Otočte sa.
Neudržíš ju v bezpečí naveky.
Akokoľvek sa budeš snažiť,
koľkokoľvek ľudí zabiješ,
raz vyrastie, Joel.
A potom buď zomrieš, alebo odíde.
A potom čo?
Ako dlho potrvá, kým ju roztrhajú nakazení čí zabijú nájazdníci?
To preto, lebo žije v zničenom svete, ktorý si mohol zachrániť.
Možno.
Ale to rozhodnutie nie je na tebe.
Ani na tebe.
Ako by sa rozhodla ona?
Podľa mňa by chcela urobiť správnu vec.
A ty to vieš.
Ešte nie je neskoro.
Ani teraz.
Aj po tom, čo si spravil,
môžeme nájsť cestu.
- Čože? - To nič. Si so mnou.
Len pomaly.
Sedatíva ešte nevyprchali.
Bola som so Svetluškami a...
Aké sedatíva?
Robili ti nejaké testy.
A aj ďalším.
Takých ako ty je nakoniec oveľa viac.
Imúnnych.
Sú ich desiatky.
Lekárom ale nič z toho nepomohlo.
Vlastne...
Prestali hľadať liek.
Kde mám oblečenie?
Na nemocnicu zaútočili nájazdníci. Ledva som ťa odtiaľ dostal.
Po ceste ti nájdeme nové.
Zranil sa niekto?
Áno.
Marlene je v poriadku?
Ideme domov.
Mrzí ma to.
Bože!
Nie. Počkaj.
Prosím.
Nechaj ma ísť.
Neprestala by si ju hľadať.
VITAJTE VO WYOMINGU
Dostalo nás dosť blízko.
Zvyšok cesty musíme ísť pešo.
Je to taká päťhodinová túra.
Ale to zvládneme.
Pamätáš?
Hej.
So Sarah sme na také túry chodievali stále.
Nedá sa povedať, že by ich zbožňovala.
Nemala v láske komáre a tak.
Ale mala rada lozenie.
Či skôr skackanie.
To je asi správne slovo.
Keď videla veľkú skalu,
spravila...
Páčila by si sa jej.
Niežeby ste boli rovnaké.
Rozhodne úplne iné.
V čom?
Ona bola oveľa viac...
Chcel som povedať dievčenská, ale niežeby si ty nebola...
Nie som.
Nie, nie si.
Takže v tom.
Bola vyššia.
Mala perfektný úsmev.
Znova, niežeby si ty nemala.
Ale vieš, prečo by si sa jej páčila?
Prečo?
Lebo si vtipná.
Myslím, že by si ju rozosmiala.
A ona by sa ti tiež páčila.
Nepochybujem o tom.
Pozri.
Už sme skoro tam.
Počkaj.
Kurva.
V Kansas City si sa ma pýtal, kedy som niekoho prvýkrát zabila.
Keď ma uhryzli v tom centre, nebola som sama.
Bola so mnou najlepšia kamoška.
Aj ju uhryzli.
Nevedeli sme, čo robiť, a ona vraví:
„Môžeme skrátka počkať.
Poeticky zošalieme spolu.“
A jej sa to potom stalo.
A ja som musela...
Volala sa Riley.
Umrela ako prvá.
A potom Tess.
- A potom Sam. - Za to nemôžeš.
- Ja viem, ale... - Niekedy veci nevyjdú,
ako si naplánujeme.
Možno máš pocit, že...
Akoby si bola na konci.
Nevieš, čo ďalej robiť.
No ak vytrváš...
...nájdeš niečo nové, za čo stojí bojovať.
- Možno to nie je to... - Prisahaj.
Prisahaj, že to, čo si povedal o Svetluškách, je pravda.
Prisahám.
Tak dobre.
Preklad titulkov: Martin Vranovský