Šta sam uradio?
Daj mi pištolj.
Daj mi pištolj, Henri.
Daj mi taj pištolj.
Henri, ne!
TRI MESECA KASNIJE
I pištolj.
Ko si ti, dođavola?
Neko u prolazu.
Izvadi pištolj, sa dva prsta. Stavi ga van domašaja.
Zašto ga nisi upucala?
Oružje je skroz tamo.
Usput, nije me povredio.
Vidim.
Skuvala si mu supu?
Jesam.
Hladno je.
Tražim brata.
Nisam ga video.
Nisam ni rekao kako izgleda.
Liči li na tebe?
Malo. - Onda ga nisam video.
Ima devojčicu sa sobom.
Mogu li da siđem?
Ne.
Eli!
Šta sam upravo rekao?
Džoele, daj. Imaju hiljadu godina.
Ko je ovaj mali ludak?
Ne obraćaj pažnju na nju.
Reci nam gde smo.
Ako imate mapu, zašto ste se izgubili?
Mora da nismo videli znakove u ogromnoj jebenoj šumi.
Bože!
Mi smo ovde negde.
Gde tačno?
I odgovor bolje da bude isti kao i tvoje žene.
Da li si mu rekla istinu?
Da.
Da li meni govoriš istinu?
Da.
Našli ste odlično mesto da se sakrijete.
Sakrijemo?
Došli smo ovde pre nego što si se rodio, sinko.
Pobegli od svih.
Ja nisam htela.
Nisam mislio da te uznemirim zbog brata,
ali ako ste došli dovde, onda znate šta je tamo.
Videli ste Kodi?
Da, dovoljno blizu. Prepun inficiranih.
Da. Larami i Vind River rezervat.
Gde god su ljudi bili ranije, tamo više ne možete da idete.
Znači, niste čuli ime Tomi?
Ne. - A Svici?
Dođu leti. - Ne bube, nego ljudi.
Postoje ljudski svici?
Imaš neki savet koji je najbolji put na zapad?
Da.
Idi na istok.
Samo ne prelazi reku ovde.
Nikada.
Šta je preko reke?
Smrt.
Nikada nismo videli ko je tamo,
ali vidimo tela koja ostavljaju iza sebe.
Neka zaražena, neka ne.
Ako je tvoj brat zapadno od reke, gotov je.
Nećete nas uplašiti.
On je uplašen.
Ne veruješ im valjda ozbiljno?
Dugo žive ovde.
Vrati to nazad. - Oni ne znaju ništa.
Nikada nisu čuli za Svice.
Džoele? Džoele?
Džoele, jesi li dobro?
Džoele? Sranje, umireš li? - Umukni.
Dobro sam.
Da li si dobro? - Dobro sam.
U redu sam. - Ne. Jesi li?
Da te podsetim. Ako umreš, sjebana sam.
Rekao sam da sam dobro. - U redu.
Samo...
hladan vazduh, odjednom.
U redu.
Hajde da nađemo Tomija i Svice.
To će biti lako.
Samo treba da pređemo reku smrti.
Reka smrti. Strašno.
Ne počinji.
Mrak će uskoro.
Imaju neke pećine duž reke.
Tamo ćemo postaviti kamp, preći ćemo ujutru.
Dobro, umirem od gladi.
Trebalo je da ukrademo dva zeca.
Možemo sami uhvatiti zečeve.
Hoćeš li me naučiti kako?
Samo hodaj.
Siđi odatle. Slomićeš vrat.
Mogu li dobiti malo? - Ne.
Samo da se ugrejem. Hajde.
Da.
Još uvek je grozno.
Razmišljala sam...
Recimo da nađemo Svice i sve to funkcioniše.
Oni mi uzmu krv
i provuku je kroz neke njihove fensi mašine
i naprave lek.
U redu. -Šta onda?
Šta da radimo?
Sad je „mi“?
Dobro, u redu. Šta god. Ti.
Možeš sve što želiš.
Gde ideš? Šta radiš?
Nikada nisam imao tu opciju.
Možda...
stara seoska kuća, malo zemlje,
ranč. - Kul.
Kakav?
Ovce.
Uzgajao bih ovce. - Ovce.
One su tihe.
Rade šta im kažeš.
Da. U redu.
Znači, samo ti i gomila ovaca.
Romantično.
Šta je s tobom? Gde ćeš ići?
Verovatno zato što sam odrasla u ZK.
Iza tebe je okean, a ispred tebe je zid.
Nemaš gde da pogledaš, osim gore.
Pročitala sam sve što sam mogla u školskoj biblioteci.
Nil Armstrong, Baz Oldrin, Džim Louel.
Znaš li ko mi je najdraži?
Seli Rajd.
Seli-jebena-Rajd.
Najbolje astronautsko ime.
Funkcionisaće, zar ne?
Vakcina?
Malo je kasno da se počnemo pitati.
Pokušala sam sa Semom.
Pokušala šta?
Znala sam da je zaražen.
Utrljala sam malo krvi u njegov ugriz.
Znam, bilo je glupo. Ali...
Htela sam da ga spasem.
Mislim da je komplikovanije od toga.
Mnogo stvari možeš reći za Marlin,
ali ne i da je glupa.
Ako kaže da mogu to da urade, onda mogu.
Hoćeš li da držiš prvu stražu ili drugu?
Držaću obe.
Ti se naspavaj.
Sanjaj o...
ranču ovaca na Mesecu.
Hoću.
Trebalo bi da bude.
Trebalo bi...
Još uvek mrmljaš u snu.
Probudila sam se rano. Zaspao si, pa sam preuzela drugu stražu.
Moraš da me probudiš ako se to desi.
Ne možeš da radiš ovakve stvari. - Ali mogu.
Jer sam upravo uradila.
Ja sam odgovoran za tebe, u redu?
Onda nemoj da zaspiš.
Bila sam tiha, proverila sam leđa,
potražila tragove, našla sam visok položaj i držala sam stražu.
Kao što si me naučio.
Šta da kažem, čoveče? Prirodni talenat.
Sledeći put me probudi.
Da, gospodine.
Reka smrti, još uvek nema ljudi.
Dobro.
Učim kako se zviždi. - Ne znaš da zviždiš?
Zvuči li kao da znam?
Ne.
Ali, ozbiljno.
Kako to radiš?
Talenat. - Kako god.
Trebalo bi da me naučiš da lovim.
Ha. - Ha.
Ona je devojka. Ne ume ona to.
Umeš da pucaš.
Nisam siguran za sređivanje.
Šta je sređivanje?
Deo kad izvlačiš iznutrice. - Da.
Zašto se to zove sređivanje?
Trebalo bi da se zove pražnjenje, jer jeste. To je kao...
pražnjenje utrobe.
Ipak sam zainteresovana.
Brana.
Ti nisi Vil Livingston.
Da. Ali ko jeste?
Znači, to je pravilo struju? - Da.
Ne pitaj. Nemam pojma.
Mogao si nešto da izmisliš.
Poverovala bih.
Pogledaj tu reku.
Baš se plavi.
Hej, Džoele.
Šta ako je ovo reka smrti?
Stani iza mene.
Ne tražimo nevolje. Samo prolazimo.
Baci oružje.
Ti.
Pet koraka unazad. - Možemo li da razgovaramo?
Možeš li da ućutiš?
U redu. Polako.
Bićeš dobro.
Jeste li bili blizu inficiranih?
Ovde nema inficiranih. -Đavola nema.
Poslednja šansa za metak.
Ako ste zaraženi, on će namirisati i rastrgnuće vas.
Kao što rekoh, otići ćemo.
Sada ona.
Hej.
Upravo ste kupili još deset sekundi.
Šta radiš ovde?
Samo tražim brata.
To je sve. Ništa više.
Kako se zoveš?
Džoel.
Tomi?
Šta ćeš ti ovde?
Došao sam da te spasem.
Ima još ako vam treba.
Hvala, gospođo.
Dugo nismo imali pravi obrok.
Mislim da nikada nisam imala pravi obrok.
Ovo je jebeno neverovatno.
Izvinite.
Eli, pazimo na ponašanje.
Šta je?
Šta je s tobom? -Šta je sa njenim ponašanjem?
Samo je znatiželjna.
Deca ovde ne izgledaju i ne pričaju kao ti.
Da.
Pa, možda ću ih naučiti.
I želim svoj pištolj nazad.
Takođe nisu naoružana.
Znaš šta?
Mislim da smo možda pogrešno počeli.
Njeni ljudi su nas zamalo ubili.
Moramo biti jako pažljivi s tim koga puštamo ovde.
Ali to je samo varka.
Pokušavamo da uplašimo one koji bi da nas iskušaju.
Imate tamo dvoje 90-godišnjaka koji su se usrali.
Eli!
Kažu da ostavljate mrtva tela okolo.
To su ljudi koji su nas iskušali.
Loša reputacija ne znači da si loš.
Barem ne uvek.
Gospođo,
zahvalni smo na gostoprimstvu i svemu...
ali bilo bi lepo da pričamo nasamo kao porodica.
Pa...
Marija je zapravo porodica.
Sranje.
Čestitam.
Džoele, reci: „Čestitam“.
Čestitam.
Šta kažete na obilazak? - Da.
Naselili smo se ovde pre sedam godina.
Bilo nas je samo nekoliko.
Taj deo je već bio ograđena zajednica,
pa smo ostatak zida izgradili odatle.
Zaustavlja većinu pljačkaša, ali još uvek nailazimo na grupice njih.
A ti si rekao inficirani?
Da, ali obično manje kolonije, odlutale iz gradova.
Sva ova otvorena polja ovde,
to je kao streljana.
Još imam remingtonku, ali sam našao promenljivi optički nišan.
Odlične preciznosti.
Mogu da ih pogodim u glavu sa 800 m.
Možeš li da mi pokažeš?
Ne, ne može.
Kako krijete ovo mesto? - Pažljivo.
Pomaže to što smo u nedođiji, ne reklamiramo ono što imamo,
nismo na radiju.
Kuća za molitvu, višereligijska.
Škola.
Vešeraj. Stara banka služi kao zatvor, ali nam nije potreban.
Vučete struju iz brane?
Sredili smo to pre nekoliko godina.
Nakon toga, kanalizacija, vodovod, bojleri, svetla.
Ovo mesto zapravo jebeno funkcioniše.
Hej, Džoele, pazi.
Da li si ti, kao, glavna?
Niko nije glavni.
Ja sam u odboru.
Demokratski izabrana,
služim 300 ljudi, uključujući decu.
Svako učestvuje. Rotiramo patrole, pripremu hrane, popravke,
lov, žetvu.
Sve što vidite u našem gradu,
plastenike, stoku,
svi delimo. Kolektivno vlasništvo.
Znači, komunizam.
Ne, nije tako. - Jeste to, bukvalno.
Ovo je komuna. Mi smo komunisti.
Nema šanse!
To je najmlađa.
Par meseci stara. Hoćeš li da je pomaziš?
Da. Kako se zove? -Šimer.
Šimer.
Baš je lepo.
Sigurna sam da žele tuširanje. Novu odeću.
Možemo da ih stavimo u praznu kuću preko puta nas.
Da, to je lepo mesto.
Netaknuta od '03., ali upravo sam spojio grejanje u nju.
Moglo je biti i gore.
Verujte mi, bilo je.
Dobro nam je išlo.
Odvešću Eli tamo, ako vas dvojica želite da pričate.
Da. U redu.
Džoele. - Bićeš dobro.
Hoćemo li?
Da.
Dugo vremena je prošlo.
Ne izgleda kao da si mnogo ostario.
Ti, s druge strane.
Hvala što još uvek brineš o meni.
Radim i na uzgoju svinja.
Kada dobijemo slaninu, mislim, šta je ostalo?
Božićna drvca i slanina.
Lepo ste sredili.
Kako je Tes?
Dobro je.
U redu.
Dobro onda.
A mala?
Da.
Ona je ćerka neke zverke Svica.
Pokušava da pronađe svoju porodicu negde ovde.
Išao sam u tom pravcu, pa... - Stvarno?
Jer si dobrog srca?
Biće plaćeno.
Znaš li gde bi mogli biti? Ti Svici?
Imaju bazu na Univerzitetu Istočnog Kolorada.
Nedelja jahanja na jug.
Baš je sjebano odavde do tamo.
Inficirani, pljačkaši.
Nije baš lako putovanje.
Nama će biti lako.
Pošto možeš da pogodiš inficiranog u glavu sa daljine od 800 m,
što je, usput, veliko sranje.
Ne mogu da idem.
Hajde. Došao sam na drugi kraj zemlje.
Nas dvojica možemo odavde do Kolorada.
Šta, jer ti žena neće dozvoliti? - Džoele.
Ona te držala dalje od radija?
Zato si prestao da mi odgovaraš na poruke?
Kad sam napustio Svice, Marija i njena ekipa su me našli.
Oni su dobri ljudi.
Nisu morali da me prime, ali jesu.
I samo traže da sledim njihova pravila.
Ja sam tvoj brat. - Da, znam.
Štite ovo mesto i imaju dobar jebeni razlog.
Mislim, ako ljudi saznaju da smo ovde... -Čuo sam.
Pogrešni ljudi bi se pojavili.
Jesam li to ja?
Jesam li pogrešan čovek? - Džoele, ja sam...
Stvari koje sam uradio, Tomi, stvari za koje me osuđuješ,
radio sam ih da nas održim u životu.
Mi smo radili te stvari.
I to nisu bile „stvari“.
Ubijali smo ljude.
I ne osuđujem te zbog toga.
Preživeli smo na jedini način koji smo znali.
Ali bilo je i drugih načina.
Samo nismo bili dobri u njima.
Da znaš kroz kakva sam sranja prošao
tražeći te poslednjih nekoliko meseci...
Postaću otac.
Marija je trudna nekoliko meseci.
Moram da budem oprezniji.
Da budem iskren, strašno se plašim.
Ali ne znam...
Mislim da bih bio dobar tata.
Valjda ćemo saznati.
„Valjda ćemo saznati“?
To je sve?
Šta još treba da kažem?
Samo zato što je život stao za tebe...
ne znači da mora da se zaustavi i za mene.
Uzećemo zalihe i ujutro odlazimo.
JA SAM PREKO PUTA
Odvratno.
Ima li koga?
Marija?
Dobro.
Upravo sam menjala za ovo.
Hajde. Probaj.
To je super-jebeno-ljubičasto.
Patlidžan. Odgovara li veličina?
Da. - Cipele nisu prevelike?
Ne.
Gde su moje druge stvari?
Gomila krpa.
Jesi li uzela ono što sam ti ostavila? - Da.
Najčudniji poklon ikada.
Ali koristan.
Ko te je šišao?
Saloni svetske klase.
Daj da uzmem makaze. - Ne, ja sam...
Da skratim. Samo krajeve, obećavam.
Je li ti ovo bio posao ranije ili nešto?
Ne. Bila sam pomoćnik okružnog tužioca
u Omahi, Nebraska.
Slala sam loše ljude u zatvor.
Kul, pretpostavljam.
Ali, uvek sam volela da sređujem kosu.
Možda je to nešto što mame rade.
Gledala si natpis koji je Tomi napravio?
Da.
Moje saučešće zbog vaše dece.
U redu je.
I „dete“. Samo Kevin.
Sara je bila Džoelova ćerka.
Možda nije trebalo ništa da govorim.
Ne, u redu je.
To objašnjava neke stvari.
Vidi, neću da te pitam šta radiš s njim.
Dobro. - Ali očigledno postoje stvari
koje ne znaš o Džoelu. - Kako je ubijao ljude?
Znam za to.
Onda razumeš moju zabrinutost.
On to više ne radi. - Prestao je da ubija ljude?
Nevine.
I Tomi je to radio. Da li si zabrinuta za njega?
Tomi je pratio Džoela, kao ti sada.
Pa, možda sam pametnija od Tomija. Bez uvrede.
Definitivno si pametna.
Bila bi sjajan advokat.
Mnogo toga mi ne govoriš.
Dobro je.
U tome i jeste poenta.
Pazi kome veruješ.
Jedini ljudi koji nas mogu izdati
jesu oni kojima verujemo.
Razumeš?
Hajde. Uzmi svoju super-jebeni-patlidžan jaknu.
Gde idemo? - Bioskop.
Eliot Garfild. Idem u drugu sobu.
Da, ja sam Tonijev prijatelj. Znaš, Toni Deforest.
To je lepo.
I ja sam glumac.
Da? - Pa, tvoja majka zna.
Aha.
Pa...
Pretpostavljam da ću te viđati.
Pretpostavljam da hoćeš.
Laku noć.
Upravo sam upoznao Lusi.
Šta si joj rekao?
Da se selim u drugu prostoriju. Izgleda da je to dobro prihvatila.
Momci su rekli da ću te naći ovde.
Hteo sam da ti olakšam.
Nisam trebao reći ono što sam rekao.
Čak ni ne verujem u to.
Znam da si srećan zbog mene. Samo...
Za tebe je komplikovano
i žao mi je.
Hoćeš li mi progledati kroz prste?
Taj put do Univerziteta, da li je to samoubilačka misija?
Ne.
Opasno je, ali ništa što ti ne možeš da podneseš.
Samo se pripremi i radi ono što radiš.
Znaš ljude koji su išli tamo i vratili se?
Svi.
Šta je ovo?
Ona je imuna.
Šta?
Eli.
Zaražena je, ali nije se razbolela.
Tomi.
Tomi, video sam kako je ugrižena.
Bilo je to pre nekoliko meseci. Meseci.
Ona je imuna.
Od početka.
Bila je to Marlin.
Unajmila nas je da je prokrijumčarimo nekim Svicima.
Nije ispalo dobro.
Tes je ugrižena.
Naterala me da se zakunem da ću odvesti malu.
Bila joj je to zadnja želja. Šta je trebalo da uradim?
Došli smo do KS-a, a onda...
Tamo mi je spasila život.
Od drugog deteta.
Pre pet godina, ja bih ga uništio.
Ali ona je morala da ga ubije da bi me spasila.
Četrnaest godina.
Zato što sam bio suviše spor i previše gluv da ga čujem kako dolazi.
I video sam...
Video sam čoveka kako ubija svog brata...
da je spasi
dok sam ja samo gledao.
I danas sam mislio da će je pas rastrgnuti
jer je nešto namirisao na njoj.
I samo sam stajao tamo.
Nisam mogao... da se pomerim,
Nisam mogao da smislim šta da kažem. Samo...
Bio sam tako uplašen.
Misliš da još uvek mogu da obavljam stvari, ali...
nisam ono što sam bio.
Slab sam.
U poslednje vreme postoje trenuci kada se strah pojavi niotkuda
i moje srce,
osećam kao da je stalo.
I imam snove.
Svake noći.
Kakve snove?
Ne znam.
Ne mogu da se setim.
Samo znam da kad se probudim...
Izgubio sam nešto.
Ne uspevam ni u snu.
To je sve.
To je sve što radim,
izneveravam je,
iznova i iznova.
Želiš da je ja odvedem.
Zbog mene će stradati. Znam to.
I moram da je ostavim.
Džoele...
Zato si otišao od mene, zar ne?
Da se iskupiš za stvari koje smo radili.
Pa, evo ti šanse da dovedeš svoje dete u bolji svet.
Mlađi si od mene. Još si jak.
Sam si rekao, vratićeš se.
Moraš da je odvedeš.
I ne smeš reći nikome. Čak ni Mariji.
Tomi, ti si jedini kome verujem.
Ako neko drugi vidi te ugrize na njoj, šta joj je ispod kože,
ubiće je.
To je poslednja stvar koju ću ikada tražiti od tebe.
Kunem se.
Odvešću je u zoru.
Stavili smo vas u 38.
Levo, levo, desno.
Imam osećaj da bih radije bio sam, Lus.
Znaće da smo mislili da je loše ako se ne pozdravimo.
U redu. Ali pokušaj da budeš taktična.
Šta je taktično?
Laži.
Zdravo?
G. Garfild? To smo Lusi i ja.
Mi... Vratile smo se da vam kažemo koliko smo uživale.
Sjajno sam se provela. U početku sam mislila da će biti dosadno.
Eli?
Je li to stvarno sve o čemu su morali da brinu?
Dečaci, filmovi,
odlučivanje koja košulja ide sa kojom suknjom?
Bizarno je.
Slušaj... - Zašto si ovde?
Došao sam da razgovaram s tobom. - Ne, zašto si još uvek ovde?
Ako ćeš me ostaviti, ostavi me.
Šta si tačno čula?
„Moram da je ostavim. Moraš je odvesti.“
Danas sam se zauzela za tebe jer sam mislila...
Odlučio sam ovako za tvoje dobro.
Biće ti bolje sa Tomijem.
On poznaje područje bolje od mene. - Da li ti je stalo do mene ili ne?
Naravno da jeste. -Čega se onda toliko plašiš?
Ja nisam ona, znaš?
Marija mi je rekla za Saru i...
Nemoj.
Nijednu reč više.
Žao mi je zbog tvoje ćerke, Džoele...
ali i ja sam izgubila ljude.
Nemaš ti pojma šta je gubitak.
Svi do kojih mi je stalo
ili su umrli ili me napustili.
Svi, jebeno osim tebe.
Zato mi nemoj reći da bih bila sigurnija sa nekim drugim,
jer iskreno, samo bih se više plašila.
U pravu si.
Ti nisi moja ćerka.
A ja sigurno nisam tvoj tata.
I u zoru...
idemo svako svojim putem.
Uđi.
Štale.
Došao si da se oprostiš?
Ne.
Došao sam da ukradem konja i odem.
Ja bih ti ga dao.
Znam.
U svakom slučaju,
to je bilo pre pola sata i pretpostavljam...
da zaslužuješ izbor.
I dalje mislim da bi ti bilo bolje sa Tomijem.
Idemo.
U redu.
Drži obe.
Približni smer?
Ideš na jugoistok do puta I-25.
Blizu auto-puta. Ne možeš da promašiš.
Ovde ima mesta za vas.
Oboje.
Računam na to.
Mogu li da je pozajmim?
Da.
Jer je Marija uzela moju, znaš.
Već sam pristao, Džoele.
Adios, veliki brate.
Zatvori.
Široko desno.
Trzaš se. - Meta je premala.
Napravio sam je veću nego što je trebalo. Izbaci čauru.
I ne trzam se.
Puška ne valja. - U redu, daj.
Ne cilja pravo.
Videćeš.
Duboko udahneš, sporo izdahneš.
Stisneš okidač kao da ga voliš.
Nežno, stabilno,
lepo i polako.
Hoćeš li da pucaš ili joj praviš dete?
Neće uspeti. Ne cilja pravo.
Seronjo.
ŠUPAK
Način na koji vode stvari u Džeksonu, da li je tako bilo ranije?
Ne.
Zemlja je bila prevelika za to.
Tada su postojala dva glavna načina gledanja na stvari.
Neki ljudi su želeli da poseduju sve.
A neki ljudi nisu želeli da poseduju ništa.
Koji si bio ti?
Nijedan. Samo sam radio svoj posao.
Što je bilo... izgradnja?
Tako je.
Kuće, prodavnice, takve stvari.
Zvali su nas „izvođači radova“.
„Izvođač radova“.
To je prilično kul.
Da, bili smo kul.
Svi su voleli izvođače radova.
Lepo.
Znači, ako zabrljaš četvrti pokušaj,
onda daješ loptu drugom timu?
Tačno. To se zove „preokret“.
Preokret.
Ali ako dođeš do deset metara,
onda se vraćaš na prvi pokušaj?
Da.
Znači, u osnovi, ideš u jednom pravcu.
U osnovi.
Ali žestoko.
Pa, to je to.
Šta kažeš na ovo?
Uspeli smo za pet dana.
Lakih dana. Ne znam čega se Tomi toliko plašio.
Još ima vremena da saznamo.
„Još ima vremena da saznamo.“
„Izvođač radova.“
„Dom Bighornsa.“
Šta to znači? - Maskota tima.
To je vrsta ovce.
Vidiš?
Korak bliže tvom snu.
Ne vidim Svice.
Verovatno su u sredini.
Sigurnije.
Ovuda.
Dakle, ova mesta...
Ljudi su živeli ovde i šta?
Išli na časove? - Da.
Iako su bili odrasli?
Skoro odrasli.
Mislim da se radilo i o zabavljanju i pronalaženju sebe uz to.
Razmišljanju o tome šta su hteli da rade sa svojim životima.
Šta su hteli da rade sa svojim životima.
Razmišljao sam...
Zapravo ne želim ranč za ovce. Mislim, ako mogu bilo šta?
To je dogovor.
Pa,
kada sam bio dete, hteo sam da budem pevač.
Umukni.
Zašto je to smešno?
Sada moraš nešto da pevaš. - Ne.
Hajde, čoveče. Neću se smejati.
Već se smeješ. - Dobro, istina.
Pa, pevaćeš mi kasnije.
Spasiću jebeni svet, čoveče. To je najmanje što možeš za mene.
Pošteno.
Jesu li to majmuni?
Mora da su iz starih laboratorija.
Pogledaj ih.
Prvi put vidiš majmuna?
Prvi put vidim majmuna.
Vidi.
ZGRADA BIOMEDICINSKIH NAUKA
Evo nas.
Stražarske stanice.
Nema stražara.
Da.
Pištolj?
Da.
Ovde su definitivno bili lekari.
Ovo je tovarni list.
Nešto što praviš pre selidbe.
Samo su otišli?
Možda nisu svi.
Pa, barem nisu klikeri.
Da, nisu ni Svici.
Možda su se u svim tim istraživanjima pretvorili u jebene majmune.
Tamo su otišli?
SOLT LEJK SITI
Sve igle vode ovde. Možda su se micali od nevremena,
bolje ustanove.
Ne znam.
Ovuda. - Začepi jebote.
Na zadnja vrata.
Spremna? - Da.
Dođi ovamo.
Dođi, imam te.
Džoele!
Džoele! Na konja!
Na konja!
Džoele!
Uhvati ga! - Hajde!
Vrati se! - Sranje!
Seronjo!
Ne prate nas.
Mislim da smo sigurni.
Džoele?
Džoele, ne! Sranje!
Jebiga!
Džoele?
Sranje.
Džoele, otvori oči.
Otvori oči.
Džoele, moraš da ustaneš.
Ne mogu ovo bez tebe.
Ne znam kuda da idem,
šta da radim.
Džoele.
Molim te.
Džoele, molim te.
Prevod titlova: Sandra Plavsic