‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זה מטורף.‬
‫זה הדבר הכי רחוק שיש ממטורף.‬
‫אנחנו עושות משהו טוב‬ ‫בשביל כל האנשים שזקוקים לנו.‬
‫אנחנו שודדות הבונידה.‬
‫אנחנו לא שודדות הבונידה.‬
‫אנחנו צריכות להיות זהירות ביותר.‬
‫אני לא רוצה לשבת בכלא מקסיקני.‬
‫אני מבטיחה שזה לא יקרה.‬
‫בשנות השבעים, עשיתי את זה כל הזמן.‬
‫נכון שהברחתי אז סמים אחרים‬ ‫בתוך פירות קשים,‬
‫אבל אותם עקרונות יסוד תקפים.‬
‫במקרה חירום,‬ ‫המחבוא הכי טוב הוא החורים שלך.‬
‫פרנקי, לא כולנו התברכנו בנקבים רחבים.‬
‫זה עוד יקרה לך.‬
‫אם כבר הזכרנו את זה,‬ ‫תשאירי לי את הדיבורים.‬
‫לך?‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי,‬ ‫אני היחידה פה שמדברת את הספרדית.‬
‫בפעם האחרונה, את לא מדברת ספרדית,‬
‫חוץ מהמעט שקלטת מטלנובלות.‬
‫לידיעתך, "לבבות שקרנים"‬ ‫היא טלנובלה חינוכית.‬
‫היא על נערת ליווי לשעבר בשם ולנטינה,‬
‫שבורחת מהקרטל ומצטרפת למנזר,‬
‫וזאת סדרה לוהטת אש.‬
‫טוב, נקשיב לך‬
‫כשנצטרך להפריד מקציף ביצים‬ ‫משיער של בן אדם.‬
‫אבל הפעם יש יותר מדי על הכף.‬
‫אני מבינה, גרייס,‬
‫ולכן אני אתקשר בזריזות‬ ‫לאיש הקשר שלי, פסיכו.‬
‫אל תסתכלי לו בעיניים, ואל תקראי לו פסיכו.‬
‫לא! בלי להתקשר.‬
‫בלי פסיכו.‬
‫בעצם, אני לוקחת‬ ‫את הטלפון שלך ואת הדרכון שלך.‬
‫אני יודעת שאת אוהבת לאבד דברים כאלה.‬
‫למה המכתב שארלין כתבה‬ ‫לד"ר רמירז נפתח ונסגר מחדש?‬
‫הדואר הארור.‬
‫את קראת אותו.‬
‫להגנתי, אני קוראת את המכתבים של כולם.‬
‫אז מה כתוב בו?‬
‫גרייס, זה מכתב פרטי‬ ‫מארלין לד"ר רמירז ואליי.‬
‫תתביישי לך.‬
‫אני מוכנה רק להגיד‬
‫שהם מנהלים רומן, והיא נפרדת ממנו,‬
‫כנראה בגלל המוח שלה.‬
‫לא ידעתי שהיא מנהלת רומן,‬ ‫ועכשיו היא נפרדת ממנו?‬
‫ספרי לי הכול.‬
‫אני לא יכולה. הגענו.‬
‫- בית מרקחת רמירז -‬
‫מה?‬
‫מתי חצינו את הגבול?‬
‫לא חשבתי שזה כל כך קל.‬
‫קל להיכנס למקסיקו.‬
‫החלק הקשה הוא לחזור עם טוסיק מלא סמים.‬
‫"תישארי איתי, מותק‬ ‫אני הבחור שבאת איתו‬
‫המזל הוא אישה‬
‫הלילה"‬
‫בראביסימו!‬
‫זה היה מושלם, רוברט.‬
‫ממש מזל שהשארת אותי ער כל הלילה‬ ‫כדי ללמוד את זה בעל פה.‬
‫בחייך, סול.‬
‫תמיד רצית להיות המאהב של מאפיונר.‬
‫הדרך היחידה שבה זה יקרה‬
‫היא אם פיטר יקבל את ההתנצלות שלי‬ ‫ויחזיר לי את התפקיד.‬
‫אתה חושב שהוא יבוא?‬
‫יש לי בקבוק ויסקי בן 25 שנה.‬
‫הוא יבוא.‬
‫חוץ מזה, הוא לא יוכל להתנגד‬ ‫להתנצלות של פעם בחיים.‬
‫למעשה, אני לא אופתע אם הוא יסריט אותה.‬
‫רוברט, השארת את התנור דולק.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫עשית את זה גם לפני כמה ימים.‬
‫אתה מאשים אותי כי אני קצת מפוזר כרגע?‬
‫אני בקרב חיי כדי לקבל את התפקיד הזה בחזרה.‬
‫כל תשומת הלב שלי ממוקדת בזה.‬
‫בסדר, לא צריך להתגונן.‬
‫רק בדקתי שאתה בסדר.‬
‫אני מבטיח לך, סול, אני בסדר גמור.‬
‫חוץ מזה, לכל אחד בגילנו יש רגעי שכחה.‬
‫כולם שמים את הכובעים שלהם במקרר?‬
‫זה מסביר את הכריך שמצאתי במגירה.‬
‫אין פלא שלתחתונים שלך היה ריח של סלמי.‬
‫אני לא מבינה למה אני צריכה‬ ‫להתעסק עם יישוב סכסוכים.‬
‫כנראה כי יצרת סביבת עבודה עוינת‬
‫בדרכייך האלימות.‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫אם אנשים מפחדים לחטוף מכות ממישהי, זה ממך.‬
‫ועם זאת, את תקפת אותי.‬
‫את רוצה ללכת מכות עוד פעם?‬
‫אני אשתגע עלייך.‬
‫תני לי להוריד את העגילים, ואני איתך.‬
‫מה?‬
‫המתווך פה.‬
‫אז תפסיק להיות מוזר ותכניס אותו.‬
‫כן, אני פשוט אכניס אותו.‬
‫זה מה שאמרתי עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יכול להיכנס.‬
‫בריאנה.‬
‫מלורי.‬
‫מי מוכנה ליישב סכסוכים?‬
‫אני בהחלט מוכן.‬
‫טוב. אנחנו לא נזכיר‬ ‫את מכתב הפרידה שלא קראנו‬
‫עד שנקבל את הבונידה שלנו.‬
‫בעצם, תני לי לדבר.‬
‫אין בעיה.‬
‫ואז, כשיגיע הרגע, אני אדבר הרבה.‬
‫גרייס, את ממש גרינגו.‬
‫שתיכן בהיריון ואני בגדתי בכן?‬
‫לעזאזל, פרנקי.‬
‫אולי יהיה לכן יותר נוח אם נדבר באנגלית.‬
‫בסדר גמור.‬
‫באנו לד"ר רמירז.‬
‫אני מצטערת, ד"ר רמירז‬ ‫לא יקבל היום עוד אנשים.‬
‫אבל באנו מאמריקה לדבר איתו.‬
‫אז תצטרכו לחזור בפעם אחרת.‬
‫אם כך, את מוכנה לומר לו‬ ‫שארלין צריכה לדבר איתו?‬
‫מי זאת ארלין?‬
‫אני.‬
‫ד"ר רמירז ואני...‬
‫- מריה רמירז -‬
‫חברים קרובים מאוד.‬
‫גרייס, אזור החזה שלה לא נפלא?‬
‫איזה סוג של חברים?‬
‫כמו אח ואחות.‬
‫לא. הרבה יותר קרובים.‬
‫כמו תאומים סיאמיים שבחיים לא ישכבו.‬
‫די, פרנקי!‬
‫תקשיבי, בינינו,‬
‫לו ולי יש קטע קטן.‬
‫די!‬
‫רק תגידי לו שארלין פה.‬
‫תסלחו לי לרגע, אני הולכת להגיד לבעלי‬
‫שהנישואים שלנו הגיעו לקיצם.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫איזה חלק של... לא הבנת?‬
‫אם הוא לא יבוא, זו תיחשב‬ ‫כמסיבת יום ההולדת שלך.‬
‫אתה סתם לא רוצה לבנות בתים לחסרי בית.‬
‫פיטר!‬
‫הבמאי האהוב עליי!‬
‫החנפן האהוב עליי!‬
‫טוב...‬
‫הגיע הזמן שנשתטח בפני פיטר‬
‫והפין המדבר שהוא יוצא איתו.‬
‫זאת הגישה הנכונה!‬
‫רציתי רק לומר, מעומק הלב של שנינו...‬
‫חכה.‬
‫אני רוצה להסריט את זה.‬
‫אקשן.‬
‫אנחנו באמת מצטערים על מה שאמרנו עליכם.‬
‫אנחנו לא מחפשים תירוצים, אבל מאז שנשדדנו,‬
‫שנינו קצת בפניקה.‬
‫האשמנו חברים,‬
‫דחפנו אחד את השני על דביבונים,‬ ‫דברים כאלה...‬
‫העיקר הוא שלא חשבנו בצלילות.‬
‫ואין סיכוי שהיית גונב מאיתנו, כמובן.‬
‫אז תקבלו את ההתנצלות שלנו, בבקשה.‬
‫ואני מתחנן בפניך, פיטר,‬
‫אל תוציא את זה על רוברט.‬
‫טוב...‬
‫זאת בהחלט הייתה הודאה ברורה‬ ‫וחד משמעית באשמה,‬
‫נכון, סטיבי?‬
‫לא לגמרי הבנתי את מה שאמרת עכשיו.‬
‫אנחנו מקבלים את ההתנצלות שלכם.‬
‫ובנוגע למחזה,‬ ‫אתה לא צריך לשכנע אותי, רוברט.‬
‫תודה לאל.‬
‫מי רוצה ויסקי?‬
‫אתה צריך לשכנע את סטיבי.‬
‫סליחה?‬
‫מיניתי את סטיבי‬ ‫לתפקיד מנהל הליהוק החדש שלי.‬
‫אל תדאג, רוברט.‬
‫אני אשמור על ראש ריק.‬
‫אז המטרה שלי‬
‫היא למצוא מקום‬ ‫שבו שתיכן תרגישו שהסכסוך יושב‬
‫ותוכלו להמשיך לעבוד ביחד.‬
‫דן?‬ ‫-כן, מלורי.‬
‫מה אתה עושה פה, לעזאזל?‬
‫גם אני רציתי לשאול את זה.‬
‫אני שמח מאוד ששאלתן.‬
‫פעם הייתי בחור עצבני,‬
‫והבנתי שיש לי בעיה‬
‫כשמצאתי את עצמי בריב חסר טעם עם מלצר.‬
‫ובסופו של דבר, נתתי אגרוף לנתח בשר.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫גבר, היינו שם.‬
‫לא, זאת תקרית אחרת.‬ ‫-אוי ואבוי.‬
‫אבל זאת הייתה ברכה במסווה,‬ ‫כי ככה הגעתי לייעוד שלי.‬
‫וכששמעתי שיש בעיה ב"סיי גרייס",‬ ‫הסתערתי על ההזדמנות.‬
‫אבל אני חייב לומר‬ ‫שאני קצת מופתע לראות אותך פה, מל.‬
‫אז תחזיק את הכובע שלך, המתווך דן,‬
‫כי מלורי המושלמת החזיקה אותי באחיזת חנק.‬
‫אני מבין.‬
‫גם אני נהגתי להתמודד‬ ‫עם הבעיות שלי בעזרת האגרופים שלי.‬
‫החיים מוזרים...‬
‫לא?‬
‫אתה נועץ מבט עמוק בנפש שלה?‬
‫בסדר.‬
‫ברור שאנחנו צריכות פה מתווך אחר.‬
‫אני מבטיח לכן שאהיה הוגן.‬
‫וכשארגיש שהסכסוך יושב,‬
‫אני אומר זאת לטנת'.‬
‫עכשיו...‬
‫מי רוצה לנסות כמה תרגילים כיפיים?‬
‫אני צריכה לזוז?‬
‫אין הרבה בתי מרקחת של בעל ואישה.‬
‫מי את?‬
‫איפה ארלין?‬
‫אני חברה שלה.‬
‫למה אמרת שאת היא?‬
‫ניסית לגרום לך לבוא הנה.‬
‫לא היה לנו מושג שהיא אשתך.‬
‫לי היה מושג.‬
‫אני צריך שתלכו.‬
‫מצטערת, אנחנו לא יכולות ללכת‬ ‫עד שנקבל מה שלשמו באנו.‬
‫אתן לא מסופקות מספיק מזה‬ ‫שהפכתן את כל עולמי לאפר ואבק?‬
‫אני אומר את זה נכון?‬
‫האנגלית שלי לא מושלמת.‬
‫אתן...‬
‫מזיינות את החיים שלי לגמרי, כן?‬
‫כן.‬
‫יפה אמרת.‬
‫כן, אנחנו צריכות בונידה.‬
‫והרבה.‬
‫ולפרנקי לא יזיק משהו נגד גזים לדרך הביתה.‬
‫תשמע, אני יודעת שהיא עשתה לך פה בלגן,‬
‫אבל מחכים לנו בבית אנשים‬ ‫שיסבלו בלי התרופה הזאת.‬
‫בבקשה, אל תעניש אותם בגלל הבורות של גרייס.‬
‫אני אתן לכן בונידה.‬
‫אבל אני בטוח שתבינו‬
‫שאסור לכן לחזור הנה לעולם.‬
‫גברת רמירז, אנחנו מצטערות מאוד.‬
‫אני לא ארלין.‬
‫שמי גרייס, וזאת...‬
‫ג'ניפר נייטינגייל לכל צורכי הנדל"ן שלך.‬
‫גברת רמירז, אם זה עוזר אפילו במקצת,‬
‫אנחנו יודעות איך זה כשבוגדים בך.‬
‫נכון.‬
‫אנחנו מצטערות מאוד.‬
‫באנו רק לקנות את התרופה.‬
‫אז תשמחו לדעת שהתקשרתי למשטרת הגבולות.‬
‫הן יחפשו שתי הורסות משפחות זקנות‬
‫שמבריחות תרופות מעבר לגבול באופן לא חוקי.‬
‫יום נעים לכן.‬
‫"השטן יגרור אותך מטה‬
‫מהדש המחודד של מעיל המשבצות שלך‬
‫שב, שב, שב, שב‬
‫שב, אתה מטלטל את הסירה‬
‫שב, שב, שב, שב‬
‫שב, אתה מטלטל את הסירה"‬
‫זה?‬
‫זה בסך הכול הטאפי שזכיתי בו.‬
‫אני אפילו לא זוכר למה קיבלתי אותו.‬
‫לא זכית בו כשהופעת ב"1776", רוברט?‬
‫נכון, סול.‬
‫כולם חשבו, כנראה,‬ ‫שאני השחקן-רקדן הכי טוב בסן דייגו,‬
‫או משהו כזה.‬
‫זאת נעל על מקל.‬
‫סטיבי, בקשר לתפקיד של סקיי.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם תשאל אותי, הייתי הולך על משהו רע ומוכר.‬
‫השחקן הכי מוכשר,‬ ‫הכי מעוטר שלך, אתה יודע...‬
‫הטאפי שלי כמעט נפל.‬
‫בסדר.‬
‫נדמה לי שהבנתי מה קורה.‬
‫אתה פשוט רוצה שאתן לך‬ ‫את התפקיד של סקיי מאסטרסון.‬
‫הבנת את זה, סטיבי.‬
‫איזה בחור חכם.‬
‫תקשיב, אני יודע שהתפקיד הזה חשוב מאוד,‬
‫ואני לא הולך להמר על מישהו‬ ‫שאולי לא יהיה מסוגל לגלם אותו.‬
‫תודה לאל.‬
‫תודה, סטיבי.‬
‫ולכן ליהקתי את עצמי לתפקיד.‬
‫תזכרו, בבקשה,‬
‫שמטרת התרגיל היא לא לנצח,‬
‫אלא לעבוד ביחד כדי לצבור מספר שווה‬ ‫של ניצחונות והפסדים.‬
‫אם תצליחו להימנע מלהתחרות זו בזו,‬
‫שתיכן תנצחו.‬
‫הבנתן?‬
‫מוכנות?‬
‫עכשיו!‬
‫מה נסגר?‬
‫בסדר.‬
‫לא הייתי מוכנה קודם.‬
‫עכשיו את מוכנה? כן?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו.‬
‫למה את כל כך חזקה?‬
‫יש לי ארבעה ילדים, ואני מתרגלת פילטיס.‬
‫מרשים, מל. כל הכבוד.‬
‫חשבתי שאמרת שזאת לא תחרות.‬
‫זאת לא תחרות.‬
‫אבל ברור שמלורי ניצחה. שני כרטיסים‬ ‫לתערוכת הנשק (גם: שרירים), בבקשה.‬
‫אני בגרסה מודרנית של תוכנית מתיחות?‬
‫בסדר.‬
‫בואו ננסה תרגיל שהמטרה שלו ברורה יותר.‬
‫זה תרגיל פשוט.‬
‫שתיכן תיכנסו לתוך החישוק,‬
‫ותעבדו ביחד כדי לסובב אותו סביב הגוף שלכן.‬
‫אם לא תעבדו כצוות, תיכשלו.‬
‫אמרו לך פעם שהתרגילים שלך טיפשיים?‬
‫הרבה פעמים.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו מתחילות. בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט תסובבי שמאלה.‬
‫ככה?‬
‫לא, לצד הזה.‬
‫זה שמאלה.‬
‫לא, שמאלה שלי.‬
‫זה אותו שמאלה!‬
‫לא, תסובבי לשמאלה שאני אומרת!‬
‫בסדר. בריאנה?‬
‫את מתאמצת קצת יותר מדי לשלוט במצב.‬
‫תנסי להיות שחקנית קצת יותר קבוצתית.‬
‫כמו מלורי.‬
‫באמת? אתה טוען שמלורי ניצחה גם בתרגיל הזה?‬
‫שוב, אין מנצחת.‬
‫אבל אם הייתי צריך לבחור, אז מלורי.‬
‫טוב, אלה שטויות מוחלטות.‬
‫ברור שהוא מנסה להתחנף אלייך‬ ‫כדי לקבל אותך בחזרה.‬
‫נכון.‬
‫כי זה בלתי אפשרי‬ ‫שאני אהיה יותר טובה ממך במשהו, נכון?‬
‫כלומר, חס וחלילה שאצטיין במשהו בזכות עצמי.‬
‫לא!‬
‫לא, לא יכול להיות שזאת הסיבה.‬
‫זה חייב להיות כי הוא מאוהב בי.‬
‫טוב, נחשי מה, בריאנה. הוא לא.‬
‫טוב, אז ככה.‬
‫עשיתי הרבה...‬
‫חשבון נפש.‬
‫ואני ממש רוצה שהמצב יסתדר בינינו.‬
‫אני אומר שננסה עוד פעם אחת.‬
‫מה את אומרת?‬
‫קחי לך דקה.‬
‫תחשבי על זה. אין בעיה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, בלי פניקה.‬
‫בלי פניקה?‬
‫איך מסעדה מקסיקנית במקסיקו‬ ‫מגישה טמאלה רק בימי שלישי?‬
‫שקט.‬
‫אני צריכה לחשוב.‬
‫צריך לשמור על פרופיל נמוך,‬ ‫אולי לקחת חדר במלון לכמה ימים.‬
‫בטח יש פה איפשהו מלון ארבע העונות.‬
‫לא.‬
‫את הובלת בבית המרקחת, ותראי לאן הגענו.‬
‫אנחנו באותו בלגן סקסי‬ ‫כמו הדודנית התאומה של ולנטינה.‬
‫הבנתי.‬
‫אפשר לקחת מכן הזמנה?‬
‫אני רוצה שבעה טאקו אל פסטור,‬
‫ואני רוצה שתשמור לנו על התיק הזה‬ ‫שיש בו סמים למשך כמה ימים.‬
‫פרנקי, מה את עושה, לעזאזל?‬
‫פשוט. הוא ישמור את התרופות הלא חוקיות‬ ‫בזמן שנחצה את הגבול בצורה חוקית,‬
‫ואז אחת מאיתנו תחזור לקחת אותם.‬
‫הבנת?‬
‫הוא הלך.‬
‫סליחה, מה קורה פה?‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫שלום.‬
‫יש מגבלה על כמות רוטב הסלסה‬ ‫שאפשר לקחת במשלוח?‬
‫אני לא רוצה שתשדלי את העובדים שלי לפשע.‬
‫"אצל טוני בטיחואנה" היא מסעדה משפחתית.‬
‫טוב, העובדים שלך מלשנים.‬
‫אפשר לקבל מכל של מרק בשביל רוטב הסלסה?‬
‫אני אתקשר למשטרה עכשיו.‬
‫למה כולם קוראים כל הזמן למשטרה?‬
‫אנחנו חייבות לעוף מפה, פרנקי.‬ ‫תני לי את התיק.‬
‫אני לא נותנת לך כלום.‬
‫לכי מפה.‬
‫על מה את מדברת, לעזאזל?‬
‫אני הכנסתי אותך לבלגן הזה.‬
‫חוץ מזה, אני יכולה‬ ‫לשבת עשר שנים בעמידה על הראש.‬
‫אבל אותך הסוהרות יעבירו ביניהן‬ ‫כמו חטיף בוטנים.‬
‫פרנקי, אנחנו ביחד בעסק הזה.‬
‫כבר לא.‬
‫זה משהו שאני צריכה לעשות בעצמי.‬
‫זה היה הרעיון שלי.‬
‫נתראה בארצות הברית, חברה.‬
‫תקשיבי לי, פרנקי.‬
‫כשנכנסתי איתך למכונית,‬ ‫לא תכננתי להגיע רק עד אמצע הדרך.‬
‫בלעדיי לא היית פה,‬
‫בסצנה האחרונה של "קיד וקסידי".‬
‫נכון.‬
‫בלעדייך לא הייתי פה,‬ ‫עושה משהו בשביל אנשים אחרים.‬
‫טוב לך להיות תחת חסותי.‬
‫ועוד איך.‬
‫טוב, כמו שזה נראה לי,‬
‫יש לנו שלוש אפשרויות.‬
‫אפשר להישאר פה ולתת למשטרה לעצור אותנו,‬
‫אפשר להיפטר מהתרופות, לחזור בשלום‬
‫ולאכזב את ארלין ואת השאר,‬
‫או...‬
‫שאפשר ללכת על זה.‬
‫את רצינית?‬
‫אלפי אנשים חוצים את הגבול כל יום.‬
‫חוץ מזה...‬
‫יש לנו נשק סודי.‬
‫החורים שלנו?‬
‫אנחנו!‬
‫כשאנחנו ביחד, אי אפשר לעצור אותנו.‬
‫אבל הם מחפשים שתי נשים זקנות.‬
‫אנחנו שתי נשים זקנות.‬
‫לא.‬
‫אנחנו שודדות הבונידה.‬
‫שודדות הבונידה!‬
‫אבל כדאי שנלך עכשיו.‬
‫היי, פיטר.‬
‫נהנה מהמסיבה?‬
‫העוגה קצת יבשה.‬
‫יופי. תקשיב.‬
‫אתה הורס לי את החיים.‬ ‫-סליחה?‬
‫אתה רואה את שיפוצניק הפורנו שלך?‬
‫מתברר שהוא ליהק את עצמו‬ ‫לתפקיד סקיי מאסטרסון.‬
‫הוא הפך את הבית שלנו‬ ‫למכון הכושר הפרטי שלו.‬
‫שמעת אותו שר בכלל?‬
‫אתמול בלילה הוא גרם לי לשיר.‬
‫ואם הייתי סטרייט,‬ ‫הייתי מכריח אותך לתת לי כיף עכשיו.‬
‫אתה נותן לתאווה לערפל לגמרי‬ ‫את שיקול הדעת שלך.‬
‫כן, תודה.‬
‫אתה רואה, רוברט? סול מבין.‬
‫תשמע, זה כבר לא קשור רק אליי.‬
‫הטמבל הזה לא יכול לגלם את סקיי.‬
‫רוברט, אני מבין אותך,‬
‫אבל נדמה לי שאפילו לא הבאת‬ ‫בחשבון את הטוסיק של סטיבי.‬
‫בגללך "ליר החדש" ייראה רע.‬
‫אתה באמת רוצה להרוג‬ ‫את קריירת התיאטרון הקהילתי שלך‬
‫בגלל טוסיק?‬
‫ממש "בחירתה של סופי".‬
‫אבל יותר קל להזדהות איתה.‬
‫ייתכן שיש לי דרך להציל את המצב.‬
‫איך?‬
‫אני מנצל את זכות פרימה נוקטה!‬
‫מה?‬ ‫-פרימה נוקטה.‬
‫מסורת תיאטרון עתיקה של קריאת תיגר‬ ‫על חלוקת התפקידים באמצעות תחרות שירה.‬
‫זה...?‬
‫אתה עושה את "לב-אמיץ"?‬
‫לא, זאת מסורת בתיאטרון. תבדוק את זה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, המצאתי את זה.‬ ‫תקשיב, התפקיד הזה מגיע לי.‬
‫תן לי הזדמנות להוכיח את עצמי,‬ ‫וניתן לקהל להחליט.‬
‫פרימה קנטיקום!‬
‫זכות השיר הראשון.‬
‫בסדר, אפשר לערוך את תחרות השירה שלך.‬
‫אבל אם אני אאבד את הטוסיק הזה...‬
‫שאלוהים יעזור לך.‬
‫תחרות שירה!‬
‫תקשיבי, את צריכה רק להתנצל על האגרוף,‬
‫ואני אחתום על הטופס‬ ‫ששק העצב הזה הביא, ונוכל להמשיך הלאה.‬
‫למה שאני אתנצל?‬
‫כי כל הסיפור הזה התחיל כשמשכת לי בשיער.‬
‫זה לא התחיל ככה.‬
‫נכון, זה התחיל כשגנבת את העבודה שלי.‬
‫סליחה, את מתכוונת לעבודה שהציעו לך לפניי,‬
‫אבל סירבת לקבל?‬
‫ידעת שסיי גרייס היא הממלכה שלי,‬
‫אבל כרגיל אצל מלורי, היית חייבת להתערב.‬
‫מפתיע שלא התקנת גדר כלבים כדי שלא איכנס.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-כשהיינו ילדות.‬
‫הזמנת חברות,‬
‫ועצרת אותי מלשחק איתכן‬ ‫בעזרת גדר הכלבים הישנה של ג'פרי.‬
‫והדרך היחידה שבה יכולתי לעבור‬
‫הייתה לשיר את השיר הטיפשי הזה,‬ ‫"בריאנה מצוינת".‬
‫בחיי, אני לא זוכרת.‬
‫איך הוא הלך?‬
‫באמת?‬
‫"בריאנה מצוינת, היא בלתי מנוצחת‬
‫אם הייתי בריאנה, זה היה מגניב"‬
‫את משחקת איתי.‬
‫כן, נכון.‬
‫יש סיכוי שאני יכול להיכנס?‬
‫אני לא אתחיל להרביץ לשום דבר.‬
‫אני לא אתחיל עם אף אחת.‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫ככה,‬
‫ככה הרגשתי כל החיים.‬
‫תמיד השארת אותי בחוץ.‬
‫רק רציתי שתעזבי אותי ואת החברות שלי בשקט‬
‫כי בסוף הן אהבו אותך יותר מאשר אותי.‬
‫באמת?‬ ‫-למה לא יכולת למצוא חברות משלך?‬
‫היו לי חברות משלי.‬
‫אבל מה שרציתי באמת היה להיות איתך.‬
‫רציתי להיות בצד שלך של הגדר.‬
‫את צודקת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫באמת חסמתי אותך, ובטח הרגשת זוועה.‬
‫תודה.‬
‫וסליחה שנתתי לך אגרוף.‬
‫עכשיו נוכל למצוא דרך‬ ‫להיות באותו הצד הארור?‬
‫בשיא הכנות?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מה?‬
‫חשבתי שאנחנו בסדר.‬
‫נכון, אבל...‬
‫כשאימא נתנה לי את החברה...‬
‫בריאנה, הבנתי.‬
‫החברה הזאת שלך.‬ ‫-לא, מל, תקשיבי.‬
‫כשהיא נתנה לי אותה,‬
‫היא אמרה לי שאני לעולם לא אוכל‬ ‫לעבוד תחת אף בוס.‬
‫שאני חייבת להיות הבוסית.‬
‫לא נראה לי שזה הולך לעבוד.‬
‫מה את אומרת בעצם?‬
‫אני אומרת‬
‫שאני חושבת שכדאי שאתפטר.‬
‫לא, לא, אל תשתגעי.‬
‫נמצא דרך להסתדר. פשוט...‬
‫אני לא חושבת שנוכל.‬
‫אימא צדקה.‬
‫אני מתפטרת.‬
‫זה באמת מה שאת רוצה?‬
‫כן.‬
‫אני אסתדר.‬
‫יש לי את בארי.‬
‫יש לו בובות אקשן בשווי אלפי דולרים.‬
‫נראה לי שאני צריכה למצוא משהו חדש.‬
‫היי,‬
‫אם את באמת עוזבת,‬
‫תרשי לי לפחות לפטר אותך‬ ‫כדי שתקבלי פיצויים וכל זה.‬
‫באמת?‬
‫כמובן,‬
‫שאת צריכה לשיר קודם‬ ‫את השיר "מלורי מצוינת".‬
‫מצחיק.‬
‫"מלורי מצוינת, היא בלתי מנוצחת‬
‫אם הייתי מלורי, זה היה מגניב"‬
‫בסדר.‬
‫בריאנה,‬
‫את מפוטרת.‬
‫תודה.‬
‫עשיתי את זה?‬
‫סידרתי את זה?‬
‫- ברוכים הבאים לארצות הברית -‬
‫- זהירות!‬ ‫האם אתם יודעים מה יש ברכב שלכם? -‬
‫- מעבר הגבול סן קסטנו -‬
‫היי, בלי לחץ.‬
‫הכול סבבה לאללה.‬
‫אבל את יכולה אולי לעשות פרסה‬ ‫ולהעיף אותנו מכאן?‬
‫את לא חושבת שזה יעורר עוד יותר חשדות?‬
‫אם לשתי הבנות האלה אין בונידה,‬
‫אנחנו נלך לכלא.‬
‫מה?‬
‫בעקבות הקשת בענן!‬
‫פרנקי, זה לא הזמן לאכול סוכריות סקיטלס.‬
‫לא, טמבלית, זה "לטעום את הקשת בענן".‬
‫המדבקה עם הקשת בענן.‬
‫זה אות! זה מה שאלסבת' חזתה!‬
‫אבל מה זה אומר?‬
‫נחליף מכוניות.‬
‫נערבב את העסק.‬
‫מה?‬
‫משטרת הגבולות מחפשת שתי נשים זקנות,‬
‫לא שני זוגות מבוגרים.‬
‫תסתכלי עליהם.‬
‫זה ייראה טבעי לגמרי.‬
‫אפשר להציע לך קצת סקיטלס?‬
‫בטעם טרופי.‬
‫איזה תיק גברים מקסים.‬
‫זה נקרא תיק יד.‬
‫כן.‬
‫קוראים לי ג'ניפר נייטינגייל, דרך אגב.‬
‫הקטע שלי הוא נדל"ן.‬
‫דירות, דירות נופש, חוות.‬
‫פעם מכרתי גן חיות.‬
‫בכל אופן, יש לך פה סקיטלס?‬
‫סקיטלס? לא.‬
‫אני איש זקן.‬
‫אז תן לי סוכריות ורטרס אורגינל.‬
‫"תישארי איתי, מותק‬ ‫אני הבחור שבאת איתו"‬
‫מדהים.‬
‫אין אפילו שמץ של מבוכה או של מודעות עצמית.‬
‫"המזל הוא אישה"‬
‫לא ראיתי דבר כזה בחיים.‬
‫"המזל הוא אישה"‬
‫יש לו תחת כמו אפרסק.‬
‫"המזל הוא אישה‬
‫הלילה"‬
‫כן!‬
‫זה היה מצוין!‬
‫בראבו, סטיבי!‬
‫תמחאו כפיים, חבורת פשוטים שכמותכם.‬
‫אלוהים.‬
‫מקנאים.‬
‫כולכם מקנאים.‬
‫כל הכבוד, סטיבי!‬
‫אהבתי!‬
‫אני מקווה שתשחק אותה, אחרת אכלנו אותה.‬
‫יש לי נשק סודי. אני יודע לשיר.‬
‫"קוראים לך גברת מזל‬
‫אך יש עוד מקום לספק"‬
‫אני מצטער.‬
‫סליחה, כולם.‬
‫בואו ננסה שוב, בסדר?‬
‫"קוראים לך גברת מזל‬
‫אבל יש עוד מקום לספק"‬
‫יודע מה?‬
‫שמענו את השיר הזה כרגע.‬
‫אין שיר אחר שאתה יכול לשיר, רוברט?‬
‫ודאי.‬
‫אתה מכיר את "סאמר וינד"?‬
‫השיר הזה מזכיר לי את הקיץ של שנת 66'.‬
‫"רוח הקיץ‬
‫באה במשב‬
‫מעבר לים‬
‫היא נשארה סביבך‬
‫כדי לגעת בשערך‬
‫ולטייל איתי‬
‫כל הקיץ‬
‫שרנו את השיר הזה‬
‫כשטיילנו על החול הזהוב‬
‫שני אוהבים‬
‫ורוח הקיץ"‬
‫בבקשה.‬
‫תודה רבה.‬
‫- תחנת דלק איקס-אל-איקס -‬
‫אני פשוט שמחה שאני בדרך הביתה.‬
‫הגענו, ועכשיו הגיע הזמן להגיד את האמת.‬
‫אתן מבריחות סמים, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫איזה קטע! גם אנחנו.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫במכונית השנייה.‬
‫אתה מתכוון שאתם מבריחים בונידה?‬
‫בטח.‬
‫אם ככה את קוראת לשישה ק"ג של...‬ ‫-קוקאין?‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫למה שלא תספרי לכל העולם, ג'ניפר?‬
‫- כל התנועה -‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זין!‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬