‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎BENZINĂ
‎Vi s-a întâmplat să nu treceți granița?
‎Mereu reușesc sa trec. ‎Uneori mă duc întâi la pușcărie zece ani.
‎Doamne!
‎Uite-i!
‎Ce naiba? Unde e Frankie?
‎Nu știu cine e Frankie,
‎dar Jennifer Nightingale a imitat ‎soldații SEAL și a sărit din mașină.
‎- Și ai lăsat-o să sară? ‎- N-am avut de ales.
‎A fugit cu skateboardul lui Duncan.
‎Băi, vorbești serios? ‎Tocmai îi pusesem niște super osii!
‎Nu-ți face griji! ‎Îți cumperi unul nou cu banii de pe praf.
‎Mi-a făcut plăcere să facem afaceri. ‎O zi bună!
‎Mulțumim că ne-ați ajutat cu știm noi ce!
‎Toaleta femeilor e uimitor de curată.
‎Mulțumesc. Mai ațipesc acolo.
‎Elsbeth?
‎- Bună, Grace! ‎- Ce?
‎Știu că tu ești. ‎Ai hârtie igienică lipită de pantof.
‎Frankie e în mare pericol.
‎Da, e undeva în Mexic, ‎fără pașaport, fără telefon.
‎E bine. O să te vezi cu ea ‎în 20 de minute la Tijuana Tony's.
‎- De ce s-ar întoarce acolo? ‎- Ca să mănânce trei deserturi uriașe.
‎- Mulțumesc, Elsbeth, dar trebuie… ‎- Stai!
‎Am vești proaste pentru Frankie ‎și speram să i le dai tu.
‎Nu, mersi. M-a plesnit peste față
‎când i-am zis ‎că One Direction o să se despartă.
‎Da, dar e crucial să afle azi.
‎Ce poate fi mai important ‎decât s-o găsesc?
‎Am avut o viziune ‎că i se va întâmpla ceva peste trei luni.
‎- Spune-i în trei luni! ‎- Nu pot. Din păcate, va fi prea târziu.
‎Ce, ești pe moarte?
‎Eu nu, dar ești pe aproape.
‎Îmi spui că Frankie va muri?
‎Ar fi neprofesionist din partea mea. ‎Tocmai de aceea îi vei spune tu.
‎E absurd. N-ai de unde să știi.
‎Ai dreptate. ‎Oricum nu mă pricep prea bine.
‎- Noroc! ‎- Ce?
‎La naiba!
‎Vrei să începem cu sudoku sau cu rebusuri?
‎Cu cel care mă lasă ‎să pornesc iar televizorul.
‎- Și de ce facem rebusuri? ‎- Pentru stimularea memoriei, mai știi?
‎Da, îmi amintesc că mi-ai spus ‎că o să facem
‎și-mi amintesc că am avut o replică bună.
‎- Ai avut o replică bună? ‎- Da.
‎Îmi spui care a fost?
‎Repetă replica.
‎Nu vreau.
‎Repetă replica, Robert!
‎Bine, n-am avut una. ‎Și-mi amintesc că n-am avut.
‎Deci n-am probleme cu memoria.
‎Nu-ți amintești ‎că nu ți-ai amintit versurile
‎la „Fă să fie o doamnă”?
‎Eram un actor care-și uitase replicile.
‎Chiar așa se zice. Atât e de normal.
‎Ți-ai pus pălăria în frigider.
‎Fiindcă voiam o pălărie rece.
‎- Azi ai uitat și să stingi aragazul. ‎- Vrei să joci jocul ăsta?
‎Dar atunci când ai plecat fără pantaloni?
‎Erau boxeri. Oamenii poartă boxeri.
‎Da, fotbaliștii și trântorii francezi.
‎Nu e vorba de mine.
‎Ascultă, ‎îți spun un mic secret al minții mele.
‎Am un dosar important și unul neimportant.
‎În cel din urmă se duc lucrurile ‎care nu mai contează pentru mine.
‎Asta e îngrijorător.
‎Dar nu la fel de îngrijorător ‎ca faptul că stingerea plitei
‎e în dosarul neimportant.
‎E un sistem dinamic și uneori dă erori.
‎Bine, atunci.
‎Deci aniversarea noastră ‎e în dosarul important?
‎Sigur că da.
‎Îmi amintesc clar ‎că ne-am căsătorit la spital la 16:43 pe…
‎Nu aniversarea nunții noastre. ‎Cealaltă aniversare.
‎Aniversarea sărutului.
‎A, da. Absolut!
‎Nu am înregistrat-o la „aniversare sărut”,
‎pentru că nu-s la fel de gay ca tine.
‎Grozav, atunci.
‎Cum eu am planificat-o în fiecare an, ‎anul ăsta o organizezi tu.
‎Cu mare plăcere!
‎Când ai vrea să o sărbătorești?
‎A, în ziua potrivită ar fi numai bine.
‎Grozav! Pare un plan bun.
‎Doamne!
‎Chiar ești aici.
‎M-ai găsit!
‎Ești greu de ratat.
‎Mulțumesc.
‎Hai, mănâncă-ți tacourile!
‎Ne așteaptă o mașină plină de Bonida ‎pe partea cealaltă.
‎Doamne, am reușit!
‎O porție de salsa pentru toată lumea, ‎fac eu cinste!
‎Trebuie să plecăm!
‎Copilul e deja în coș.
‎O margarita aniversară?
‎Bine. Doar una.
‎Alfonso!
‎Da, doamnă.
‎O! Alfonso e de treabă acum.
‎Vreau un Terminator.
‎Ar trebui să plecăm.
‎- Se face târziu. ‎- Se face târziu.
‎De ce repeți ce spun?
‎Credeam că tu repeți ce spun.
‎În starea asta nu putem conduce.
‎Sau să mergem pe jos.
‎Dacă nu le ducem Bonida diseară,
‎să facem măcar un selfie
‎ca să vadă că misiunea a fost îndeplinită.
‎Stai!
‎„Ți-a spus deja Grace chestia?” ‎Semnul întrebării, față tristă.
‎Ai vorbit cu Elsbeth?
‎Da? Da, cred că da.
‎Ce-a zis?
‎Nici nu mai știu cum mă cheamă.
‎Cu atât mai puțin ‎ce mi-a zis acum trei ore.
‎- O sun. ‎- Nu.
‎De ce nu?
‎Mi-a spus ceva nebunesc, ‎care nici nu merită ascultat.
‎Bine că-mi plătești tu ‎apelurile internaționale!
‎Da. Doamne! Bine.
‎Lasă telefonul… și îți spun.
‎Dar nu uita ‎că e o afirmație stupidă și nefondată,
‎care nu înseamnă nimic.
‎Bine.
‎A spus, și asta e varianta ei, ‎că vei muri peste trei luni.
‎Ceea ce e absurd.
‎N-ar trebui să crezi. ‎Eu sigur nu cred. E nebună.
‎Azi ne-a arătat deja de două ori ce poate.
‎Nimeni nu are dreptate tot timpul.
‎În ce privință n-a avut dreptate?
‎Niciodată. Nici măcar cu un lucru.
‎Să nu zici „golul anulat al SUA ‎la Cupa Mondială din 2010”.
‎Mingea a intrat în poartă.
‎Bine.
‎A spus că vei mânca trei deserturi.
‎Ai mâncat doar două. Ce zici de asta?
‎Nu?
‎Bucătăreasa a făcut prea multe deserturi.
‎Îl vrei?
‎Doamne, Grace! Îl vreau.
‎Te-a surprins?
‎Cu cererea în căsătorie? Nu. ‎Cu prepuțul? Nici cu asta.
‎Ce poveste romantică de spus copiilor!
‎- Coyote, poftim corespondența! ‎- Mersi.
‎Pe care am primit-o în ultimii cinci ani.
‎Promit ca, atunci când ne mutăm la noi, ‎să-mi actualizez adresa de corespondență.
‎Păcat! Îmi place să-ți citesc cataloagele.
‎Ceva de la Primărie.
‎- Probabil e certificatul de căsătorie. ‎- Pot să-l văd?
‎De ce? E doar o chestie ‎juridică plictisitoare.
‎Nu e nimic special de văzut.
‎Nu mi se pare plictisitor. Să văd!
‎Nu. Aduce ghinion.
‎Dar tu tocmai te-ai uitat.
‎Aduce ghinion să se uite mireasa la el.
‎- Nu e adevărat. ‎- Nu e adevărat.
‎Bine, m-ai prins.
‎Voiam să fac ceva special cu el.
‎De exemplu, să-l pun în ramă.
‎Dar tocmai l-ai împăturit în 18 pătrățele.
‎Coyote, fii serios!
‎Avea dreptate Coyote.
‎Poartă ghinion ca tu, ‎mireasa, să vezi asta.
‎- Atunci mă uit eu. ‎- Îl presam pentru înrămare.
‎Mi-e rău și am nevoie la toaletă.
‎Bine.
‎De ce scrie aici că nu ne putem căsători?
‎Doamne, ești însurat deja?
‎Mă duc să văd ce face Allison.
‎Nu.
‎- Ajutor! ‎- Bună, Brianna! Ce e?
‎Ce-i asta?
‎Cafea neagră. ‎Poate mai prăjită? Din Etiopia?
‎Nu, Mallory. Așa mi-o tragi tu.
‎Despre ce vorbești?
‎După ce ai insistat ‎că Adam nu-mi poate lua cafea
‎dacă nu lucrez aici, ‎m-am dus și mi-am luat singură.
‎Și mi-au dat acest dezastru.
‎- Ce ai comandat? ‎- Ca de obicei.
‎- Ce bei de obicei? ‎- Beau „Adam, adu-mi ca de obicei”.
‎De asta am nevoie de el ‎ca parte a pachetului compensatoriu.
‎Mă va ajuta ‎să mă adaptez la viața de civil.
‎Mi-aș putea lua hainele de la curățătorie,
‎dar nu știu unde e curățătoria.
‎Și nu vreau s-o fac.
‎Sunt de neclintit.
‎Ce știi tu?
‎Când ai patru copii ‎e ca și cum ai avea patru asistenți.
‎Nu prea înțelegi ‎ce înseamnă să fii părinte.
‎Tata mă apelează prin FaceTime. E ciudat.
‎Bună, urechea tatei. ‎De ce mă suni pe FaceTime?
‎Nu te sun.
‎Tată, întoarce telefonul și uită-te la el.
‎Unde e Mallory? De ce ai răspuns tu?
‎Pentru că m-ai sunat.
‎Încercam s-o sun pe Mallory.
‎Îți fac imediat legătura.
‎Bună, tată!
‎Mallory, ajutor! Sunt în mare încurcătură.
‎Nu-mi amintesc ‎când e aniversarea sărutului meu cu Sol
‎și mă omoară dacă greșesc.
‎Dacă era atât de important, ‎cum ai putut să uiți?
‎Că a trecut asta în dosarul neimportant.
‎Acolo pun eu aniversările copiilor tăi.
‎N-am pus-o în dosarul neimportant.
‎Dacă Sol află că am uitat, ‎va crede că am uitat. Are sens?
‎- Nu. ‎- Absolut!
‎Mallory, știm cu toții ‎că tu ții minte date importante.
‎Nu le țin minte.
‎Eu doar încerc… Nu-mi mai fura lucrurile!
‎Nu trebuie ‎decât să faci un calendar Google
‎cu datele tuturor și notificări, ‎ca să nu uiți.
‎Sună bine.
‎Verifici dacă e acolo ‎„aniversarea sărutului”?
‎Aș zice că nu.
‎Tind să nu serbez prima dată ‎când ai înșelat-o pe mama.
‎A, da. Te înțeleg.
‎Îți amintești detalii ‎despre noaptea aceea?
‎Era în 1995.
‎Eram la New York, la Conferința ABA ‎despre Dreptulfamiliei.
‎Am ținut un workshop în ziua aia.
‎Bine, am găsit.
‎Conferința a fost între 6 și 9.
‎Asta înseamnă că ‎aniversarea noastră e ori pe 7, ori pe 8.
‎Știu cum să rezolv situația.
‎Alege prima dată, alege 7.
‎Plănuiește ceva incredibil, ‎ce se poate întâmpla doar în noaptea aia.
‎În felul ăsta, ‎dacă te înșeli și e 8, ești asigurat.
‎Spui doar că ai sărbătorit din timp ‎din cauza evenimentului.
‎E perfect.
‎Știam eu de ce am venit aici.
‎Acum trebuie să găsesc un eveniment.
‎E o punere în scenă a Războiului ‎de independență în parcul Balboa.
‎Sau ceva care i-ar plăcea lui Sol ‎sau oricui?
‎În seara aia cântă Art Garfunkel.
‎Muzică?
‎Mă duc să-mi caut sticla de whisky.
‎- Cine e Missy Pachangas? ‎- Nu știu.
‎Cum să nu știi? Ești căsătorit cu ea.
‎Îmi pare rău că a durat. Prefăcându-mă ‎bolnavă, chiar mi s-a făcut rău.
‎Jessica, sunt sigur ‎că există o explicație rațională.
‎Coyote, care e explicația rațională ‎pentru toate astea?
‎Nu am. Habar n-am cine e Missy Pachangas.
‎Ba o cunosc.
‎De ce m-ai cere în căsătorie ‎dacă ai deja o relație cu altcineva?
‎Nu am o relație cu altcineva. Bine?
‎Abia acum cinci minute ‎am aflat că sunt căsătorit.
‎Când ai fost în Oxnard?
‎Niciodată. Ne-am cunoscut în Vegas. ‎Eram beți amândoi.
‎Nu-mi amintesc decât ‎că am fost împreună la o nuntă.
‎Nunta voastră?
‎- Așa încep să cred și eu. ‎- Bine. Și acum ce facem?
‎Trebuie să-i obținem divorțul.
‎Da.
‎Și mergem la Oxnard!
‎Îți pui centura?
‎Ce rost are?
‎Cine ar fi crezut ‎că e ultima mea vizită în Mexic?
‎Aș fi ghicit că e ultima mea oară.
‎Dar nu moare niciuna ‎în următoarele trei luni.
‎Mai am de ronțăit toate acele Gor-Chupa.
‎Cine-ar fi zis c-o să mor tânără?
‎Cred că trebuie ‎să-mi pun treburile în ordine.
‎Să vedem dacă Weird Al e disponibil.
‎- El va ști ce e de făcut. ‎- Trebuie să-l lași în pace pe bietul om.
‎Și nu mori prea curând, ‎și o să-ți dovedesc asta.
‎Nici nu știu de ce ne aflăm aici.
‎- Curând voi fi la doi metri sub pământ. ‎- Nu mai vorbi așa!
‎În cinci minute, doctorul meu,
‎care chiar are diplomă medicală, ‎spre deosebire de medicul tău,
‎a cărui diplomă e un morman ‎de bețe încurcate în fire de pescuit…
‎E o capcană de vise ‎și m-a scăpat de gripă odată.
‎Bine. Doamne!
‎Doctorul meu a studiat la Harvard, ‎apoi a fost la Johns Hopkins.
‎Apoi s-a întors la Harvard să predea.
‎Așa că, dacă ai ceva care te poate ucide
‎în următoarele trei luni, ‎e cel care te poate scăpa.
‎Chiar dacă e adevărat, ‎înseamnă că o să mor altfel.
‎Accident de mașină, ‎de deltaplan, de avalanșă…
‎Nu sunt avalanșe în San Diego.
‎- Dacă facem o călătorie? ‎- N-o vom face.
‎Dacă-mi cade ditamai piatra în cap?
‎De unde?
‎Știu și eu, Grace? ‎Poate o capră o desprinde dintr-o stâncă.
‎Folosește-ți capul!
‎Știi ce? Bine.
‎Să zicem că știm ziua în care o capră ‎va arunca o piatră de pe o stâncă.
‎O știm.
‎Nu putem lua măsuri de precauție?
‎De exemplu, am putea sta în casă
‎și te înfășurăm în folie.
‎Acum mă lași ‎să mă înfășor în folie cu bule?
‎Păi…
‎Așa. Frankie, Grace, ‎scuze că v-am făcut să așteptați.
‎Dar am verificat analizele și EKG-ul.
‎Pe scurt,
‎nu văd niciun motiv medical ‎din care să mori în următoarele trei luni.
‎Ce ușurare! Nu-i așa, Frankie?
‎Cred că da.
‎Dar tu, Grace?
‎Ultima dată când ai fost aici
‎am discutat despre posibilitatea ‎ca tu să bei mai puțin
‎pentru că aveai tensiunea un pic cam mare.
‎Ei bine, ‎îmi crește tensiunea din cauza ăsteia.
‎Singurul lucru care ajută la asta ‎e băutura, deci nu.
‎Am publicat o lucrare ‎în‎ New England Journal of Medicine
‎asupra efectelor băuturii…
‎Da, Harvard. Nu știi chiar tot.
‎Haide, să mergem!
‎Bine.
‎- Vrei niște înghețată? ‎- Pentru ce?
‎Lumea zice că are gust bun.
‎Cred că da.
‎De ce să nu trăiesc la maximum ‎fiecare clipă care mi-a rămas?
‎Sau așa ceva.
‎- YOLO! ‎- Așa te vreau.
‎Hai să-ți iau niște YOLO congelat.
‎Nu înțelegi, Grace.
‎Dacă nu voi muri din cauze naturale ‎și pot preveni o moarte accidentală,
‎înseamnă un singur lucru.
‎Da, înseamnă că nu vei muri.
‎Nu. O să fiu ucisă.
‎Doamne! Te rog, nu face un panou cu crime.
‎CINE S-O UCIDĂ PE FRANKIE BERGSTEIN?
‎Bine, Grace. Iată toți suspecții.
‎E o nebunie. Știi asta.
‎Robert, Sol, Brianna, Bud, ‎n-au un motiv prea bun.
‎Ai dreptate.
‎Mal nu e în stare să facă asta.
‎L-ai uitat pe Coyote.
‎Da, sigur. Da. Și scoate-mă și pe mine.
‎Ești suspectul principal.
‎Ca mai toți criminalii în serie, ‎ai început prin a ucide iepurași.
‎Scumpo, dacă era să te omor, ‎aș fi făcut-o deja.
‎- Ia-mi fața de pe panou! ‎- Sau ce?
‎Mă vei ucide în trei luni? Interesant.
‎Doamne! N-o să te omoare nimeni.
‎Niciodată. Toată lumea te iubește.
‎Așa e.
‎Chiar mă iubește toată lumea.
‎De aceea, uciderea mea e de neînțeles.
‎Mă tem că n-am mai văzut un astfel de caz.
‎Asta e sigur.
‎Stai! De ce sunt înapoi acolo?
‎Ești obsedată de mine.
‎Te prind că te uiți mereu la mine.
‎Ca acum, de exemplu.
‎Pentru că vorbesc cu tine?
‎Atunci nu mai am nicio idee.
‎Tu ai spus-o, Grace. ‎Toată lumea mă iubește.
‎Mai puțin…
‎- Îmi evită apelurile. ‎- De unde știi?
‎Pentru că îmi tot închide.
‎Dacă Jack nu te place, ‎nu înseamnă că e criminal.
‎Dacă-ți tot închide,
‎înseamnă că nu vrea să vorbească cu tine.
‎Dar trebuie să vorbesc cu el.
‎Îi datorez scuze pentru ce i-am făcut.
‎Chiar dacă nu e ucigașul meu,
‎tot vreau să fie super trist ‎când va afla că am fost ucisă.
‎Spune-i să vină.
‎Cum să-l fac să vină, ‎dacă îmi tot închide?
‎Ai putea face mișcarea clasică.
‎Un ultim futai?
‎Chiar n-am chef.
‎- Pot să-i spun că vrei tu? ‎- Nu.
‎Spune-i că a lăsat niște lucruri aici.
‎Și trebuie să vină să le ia.
‎Am înțeles. Dar îmbracă-te cu ceva ‎mai frumos, pentru orice eventualitate.
‎Robert, unde ești?
‎Aici!
‎DESCARCĂ BILETELE LA CONCERT
‎Voilà!
‎Aniversarea noastră era totuși ‎în dosarul tău important.
‎Sistemul funcționează, Sol.
‎Ia loc.
‎Aniversare fericită!
‎Scuză-mă.
‎Da.
‎Așadar, am căutat pe Google
‎și am aflat ziua ‎în care ai vorbit la conferință.
‎Pe 8. Mâine e aniversarea voastră.
‎Mulțumesc, Mallory.
‎Sol!
‎În ce zi e aniversarea?
‎Cum adică? Azi, pe 7.
‎E pe 8! Nu e în seara asta. Ai uitat.
‎Da?
‎Doamne, așa e.
‎E pe 8!
‎De ce sărbătorim în seara asta?
‎Fiindcă și tu ai uitat.
‎Deci era în dosarul tău neimportant.
‎Sol, am curaj să recunosc, ‎ca și tine, că am uitat.
‎Dar n-are legătură cu dosarul neimportant,
‎sau amnezia, sau orice.
‎Uneori îți scapă câte ceva, ‎în ciuda eforturilor depuse.
‎Cred că da.
‎Dar cum ți-ai amintit?
‎Nu mi-am amintit.
‎Mallory a sunat și mi-a spus.
‎A aflat doar pentru că
‎mi-am amintit că ne-am sărutat ‎în seara discursului meu.
‎Sol, n-ai putea fi în dosarul neimportant.
‎Dragul meu…
‎Stai! Nu ne-am sărutat ‎în seara discursului tău.
‎Nu?
‎Nu știu, așa să fie?
‎O sun pe Mallory mai târziu. Să mâncăm.
‎Noroc!
‎Da.
‎Bună! Missy?
‎Te cunosc?
‎Nu chiar.
‎Dar sunt soțul tău.
‎Nu mai spune! ‎Țin minte că m-am distrat în Vegas
‎cu tipul pe care l-am scos ‎din fântâna de la Bellagio.
‎Înțelesesem că era o piscină.
‎Se pare că v-ați distrat atât de bine, ‎încât v-ați căsătorit.
‎Doamne!
‎Ce nebunie să te văd după atâta timp!
‎Mai trebuie doar să semnezi actele
‎și puteți divorța.
‎Missy Pachangas,
‎vrei să mă faci cel mai fericit ‎om din lume și să divorțezi?
‎Nu.
‎- Bună, Jack! ‎- Bună!
‎Ai îmbătrânit frumos. Ce mai faci?
‎Bine, mulțumesc.
‎Te rog să-mi dai lucrurile, ca să plec.
‎Desigur. Și eu aș fi supărată ‎dacă aș fi uitat asta.
‎Asta e a ta.
‎Nu cred.
‎Da. Ochelarii sunt încă înăuntru.
‎Dă-mi voie să te contrazic.
‎Pot să-mi recuperez ochelarii?
‎M-ai făcut să vin aici degeaba?
‎Nu.
‎Trebuie să nu mă mai urăști ‎cu furia ta arzătoare.
‎Nu simt ură arzătoare față de tine.
‎Dar m-am purtat nedrept cu tine.
‎Corect.
‎Acum că am înțeles asta amândoi, ‎ai putea să nu mai fierbi de furie.
‎Nu fierb.
‎Și n-am pic de furie. ‎Mă simt bine, mulțumesc.
‎Serios? Nu te-am trimis înapoi la azil?
‎Nu.
‎- A trebuit să crești doza de Prozac? ‎- Nu. De ce aș face-o?
‎Nu știu, ‎poate ca să nu mă ucizi peste trei luni?
‎Sunt sătul.
‎Sunt somnoros.
‎Eu aduc apa, tu faci patul.
‎S-a făcut.
‎Ce trebuia să fac aici?
‎Apă!
‎Eu ce ar trebui să fac?
‎Patul!
‎Cum a fost concertul?
‎Ce concert?
‎Te asigur ‎că n-am cum să te ucid în trei luni.
‎Eu te cred, ‎dar nu pot să nu fiu dezamăgită.
‎Dacă ți-e teamă că vei muri ‎fără ca noi n-ajungem la o înțelegere,
‎te iert, și nu te mai pedepsi.
‎Serios? După tot ce ți-am făcut?
‎Vai, Jack, ești un tip de treabă.
‎Să știi că nu meritai cum te-am tratat.
‎Dar meriți asta.
‎Și ai venit să-ți iei lucrurile.
‎Dar ți l-am dat ție.
‎Vreau să ai setul complet.
‎Mulțumesc.
‎Mă simt mult mai bine.
‎Încheiem cu o îmbrățișare de final?
‎Nu, mersi.
‎Dar credeam că m-ai iertat.
‎Da. Pur și simplu nu te plac.
‎Ce? Nu. Ce? ‎Nu înțelegi? Toată lumea mă place.
‎Eu nu. Mă duc acasă.
‎Stai, ce trebuie să facem ‎pentru a ieși din impas?
‎Nimic. Trebuie să trăiești ‎știind că nu te plac.
‎Partea bună e ‎că va trebui să trăiești cu asta
‎pentru mult mai mult de trei luni.
‎Încerci să mă faci să ies iar cu tine?
‎Pentru că o voi face. Bine jucat, domnule!
‎Pa, Frankie!
‎Veste proastă: nu Jack e ucigașul meu.
‎Ce păcat! Ce-ai pățit?
‎M-a iertat. Ne-am împăcat.
‎De ce nu faci dansul împăcării?
‎Jack spune că nu mă place.
‎Cum să nu mă placă?
‎Ierți pe cineva, apoi îl placi din nou.
‎Nu merge mereu așa.
‎Trebuie să știu că, ‎în timpul limitat rămas pe Pământ,
‎sunt iubită de toată lumea.
‎Ascultă, în primul rând, ‎ești o persoană foarte iubită.
‎Un tezaur național?
‎Da, sigur, o comoară națională.
‎Dar nu e rău să fii detestat.
‎- Mulți oameni nu mă plac. ‎- Știi despre asta?
‎Da. Nu mă deranjează.
‎E o ușurare că nu te place toată lumea.
‎- Încă un lucru de necontrolat. ‎- Da. Exact.
‎Ca atunci când mori.
‎Speranța de viață medie la femei ‎e de 78 de ani.
‎Am trecut de asta.
‎Ce se poate face?
‎Toți avem o dată de deces. ‎Eu doar mi-o cunosc pe a mea.
‎- Da. ‎- Știi ce e amuzant, Grace?
‎Tu ești obsedată de control.
‎Inevitabilul nu pare să te deranjeze.
‎Grace?
‎Grace? Grace, ce e, draga mea?
‎Ce e? Ce e?
‎Respiră. Respiră, Grace! Respiră!
‎Subtitrarea: Annemarie Ioana Grecu