ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЗАПРАВКА
Ви колись не перетинали кордон?
Завжди перетинав. Іноді потрапляв до в'язниці на десять років.
Боже.
Он вони!
Якого біса? Де Френкі?
Не знаю ніякої Френкі,
але Дженніфер Найтінгейл вистрибнула з автівки, як спецназівець.
-І ти їй дозволив? -В мене не було вибору.
Вона схопила скейт Данкана та шмигнула.
Серйозно, чуваче? Я щойно поставив круті колеса.
Не хвилюйся. Купиш новий скейт за гроші від порошку.
Гей, приємно було мати з вами бізнес! Гарного дня!
Дякую, що допомогли з «кокосиком»!
Жіноча вбиральня на диво чиста.
Дякую. Я там іноді куняю.
Елсбет?
-Привіт, Грейс. -Що?
Я знаю, що це ти. До твого взуття прилип туалетний папір.
Френкі у великій небезпеці.
Так, вона десь у Мексиці без паспорту і телефону.
З нею все гаразд. Скоро побачиш її у «Тіхуана Тоні».
-Нащо вона туди піде? -З'їсти три величезні десертні тако.
-Гаразд, Елсбет, я… -Чекай.
В мене жахливі новини для Френкі, я сподівалася, ти їй їх скажеш.
Ні, дякую. Вона дала мені ляпаса,
коли я сказала, що «One Direction» розпадуться.
Важливо передати їх сьогодні.
Що може бути важливішим за її пошуки?
Я мала видіння, що з Френкі щось станеться через три місяці.
-Скажи через три місяці. -Не можу. Буде занадто пізно.
Що? Ти помираєш?
Не я, але я тебе попередила.
Кажеш мені, Френкі помре?
Це було б непрофесійно. Тому саме ти їй це скажеш.
Це абсурд. Ти ніяк не можеш цього знати.
Ти маєш рацію. Я не така вправна в цьому.
-На здоров'я. -Що?
Трясця.
Хочеш почати з судоку чи кросворду?
З того, для чого не треба вимикати ТБ.
-Нащо ми цим займаємося? -Щоб покращити твою пам'ять, забув?
Ні, я не забув, ти казав мені,
і я пам'ятаю, що сказав щось дотепне.
-Сказав щось дотепне? -Так.
І що саме?
Повтори, що ти сказав.
Не хочу.
Повтори ту дотепну репліку.
Гаразд, я не казав її. І я пам'ятаю, що нічого не казав.
З моєю пам'яттю все гаразд.
Ти забув, що не міг згадати текст
«Удача, будь леді»?
Я як актор зростав на цьому тексті.
Є навіть така фраза. Настільки все нормально.
Ти поклав капелюх у холодильник.
Я просто хотів охолодити голову.
-Ти забув вимкнути піч. -Хочеш зіграти у гру?
Скільки разів ти виходив без штанів?
То були шорти. Люди носять шорти.
Ага, футболісти та французькі збоченці.
Справа не в мені.
Слухай, я розповім тобі маленьку таємницю про мій мозок.
В мене є важливі файли та неважливі.
І останнє іде до відділу з неважливими речами.
Це й турбує.
Але не настільки, як те, що вимкнення печі
іде до відділу неважливих речей.
Це гнучка система, іноді стаються помилки.
Гаразд.
То я можу вважати, що наша річниця у важливому відділі?
Авжеж.
Я чітко пам'ятаю, що ми побралися у лікарні о 16:43…
Річниця не весілля. Інша.
Нашого поцілунку.
Так. Авжеж.
Я просто не мав файлу під такою назвою,
бо я не настільки гей, як ти.
Чудово.
Оскільки я планував її щороку, цю плануй ти.
З радістю.
У який день ти хотів би відсвяткувати?
У той самий підійде.
Чудово. Домовилися.
Боже.
Ти насправді тут.
Ти мене знайшла.
Тебе важко не помітити.
Дякую.
Давай, жуй тако.
На нас чекає автівка боніди по той бік кордону.
Боже, нам вдалося.
Сальсу для всіх, за мій рахунок.
Нам час іти.
Дитинка вже в колисці.
Одну маргариту, щоб відсвяткувати?
Гаразд. Лише одну.
Альфонсо!
Так, сеньйоро?
Альфонсо тепер свій.
Я буду «Термінатор».
Нам час іти.
-Вже вечеріє. -Вже вечеріє.
Нащо ти повторюєш, що я кажу?
Я думала, це ти повторюєш за мною.
Ми не спроможні їхати.
Чи йти.
Сьогодні ми не зможемо привезти їм боніду,
зробимо хоч селфі, щоб показати,
що місію виконано успішно.
Чекай.
«Грейс вже розповіла тобі, знак питання, сумний смайлик».
Ти розмовляла з Елсбет?
Так? Так, здається.
Що вона сказала?
Я навіть не пам'ятаю свого імені,
ще менше я пам'ятаю, що вона казала три години тому.
-Я їй подзвоню. -Ні-ні.
Чому?
Вона сказала мені дещо божевільне, не варте часу.
Добре, що ти платиш за мій міжнародний дзвінок.
Ага. Гаразд. Добре.
Поклади телефон, я розповім.
Але пам'ятай, це дурна, непідкріплена заява,
яка нічого не значить.
Гаразд.
Вона сказала… За її словами... ти помреш через три місяці.
А це абсурд.
Ні, не вір у це. Я не вірю. Вона божевільна.
Вона двічі сьогодні довела свої здатності.
Ніхто не має рацію постійно.
А про що вона помилялася?
Взагалі. Хоч про щось.
І не кажи, про програш США у Кубку світу 2010.
Той м'яч залетів.
Гаразд.
Вона сказала, ти з'їси три десертні тако.
А ти з'їла лише два. Як щодо цього?
Га?
Повар приготував забагато десертних тако.
Хочете?
Боже, Грейс. Я таки хочу.
Ти здивувалася?
Пропозиції? Ні. Крайній плоті? Теж ні.
Чудова романтична історія, яку можна розповісти дітям.
-Койоте, ось твоя пошта. -Дякую.
Яку я отримував лише п'ять років.
Обіцяю, коли переїдемо, я оновлю свою поштову адресу.
Шкода. Мені подобалося читати твої каталоги.
Щось з офісу чиновника округу.
-Мабуть, наша шлюбна ліцензія. -Можна глянути?
Нащо? Це лише нудна юридична дурня.
Нічого особливого там немає.
Для мене це не дурня. Дай.
Ні. Це погана прикмета.
Але ж ти щойно подивився.
Погана прикмета, якщо її побачить наречена.
-Неправда. -Точно неправда.
Гаразд, підловили.
Я планував зробити з нею щось особливе.
Типу, повісити у рамку.
Але ти щойно зігнув її разів 18.
Койоте, ну ж бо.
Я щойно згадав, Койот має рацію.
Погана прикмета, якщо наречена це побачить.
-Тоді гляну я. -Я складав її для рамки.
Мені зле, я відійду до вбиральні.
Гаразд.
Чому там написано, що ми не можемо побратися?
Боже, ти вже одружений?
Сходжу провідаю Еллісон.
Ні.
-Допоможи. -Привіт, Бріанно. Що таке?
Що це?
Чорна кава. Може, сильного просмаження. Ефіопія?
Ні, Меллорі. Це ти знущаєшся з мене.
Про що ти кажеш?
Коли ти наполягла, щоб Адам не носив мені каву,
бо тут більше не працюю, я пішла за нею сама,
і мені дали цю бридоту.
-Що ти замовила? -Моє звичайне.
-Що звичайне? -«Адаме, принеси моє звичайне».
Саме тому він потрібен мені, як частина вихідної допомоги.
Він має допомогти мені пристосуватися до цивільного життя.
Я-то можу забрати свої речі з чистки,
але я не знаю, де моя чистка.
І я не хочу цього робити.
Не переконала.
І що ти там собі знаєш?
В тебе чотири дитини, це як чотири асистенти.
Ти взагалі нічого не знаєш про батьківство, га?
Тато фейстаймить мене. Дивно.
Привіт, татове вухо. Чому ти мене фейстаймиш?
Не фейстаймлю.
Тату, подивися на телефон.
Де Меллорі? Чому підняла ти?
Бо ти подзвонив мені.
Я дзвонив Меллорі.
Стривай, я під'єднаю.
Привіт, тату.
Меллорі, допоможи. В мене проблеми.
Я не пам'ятаю, коли в мене річниця поцілунку з Солом,
а він мене приб'є, якщо помилюся.
Якщо це так важливо, чому ти забув?
Бо відправив це у відділ неважливих речей.
Там в мене дні народження твоїх дітей.
Не відправляв я нічого туди.
Якщо Сол дізнається, що я забув, подумає, що відправив. Логічно?
-Ні. -Абсолютно.
Меллорі, ми всі знаємо, в тебе хист пам'ятати важливі дати.
Нічого подібного.
Я докладаю зуси… Досить красти мою срань.
Тобі треба лише завести ґуґл-календар,
внести туди всі важливі дати, і повідомлення нагадають тобі.
Звучить чудово.
Можеш глянути, чи є там наша річниця поцілунку?
Я думаю, що ні.
Я не хочу пам'ятати день, коли ти вперше зрадив мамі.
Точно. Зрозумів.
Пам'ятаєш щось про ту ніч?
Це було у 1995.
Ми були на юрконференції у Нью-Йорку.
Я тоді виступав.
Ось. Є.
Юрконференція була з шостого по дев'яте.
Отже, наша річниця сьомого або восьмого.
Я знаю, що треба робити.
Ти маєш обрати першу дату, сьоме.
Сплануй щось неймовірне, що можна зробити лише вночі.
Так, якщо й помилишся з датою, все одно настане восьме.
Скажеш, що хотів почати святкувати раніше через захід.
Ідеально.
Я знала, що прийшла сюди не просто так.
Тепер лише треба захід.
У парку Бальбоа реконструкція війни за незалежність США.
Чи знайди те, що сподобається Солу чи іншим адекватним людям.
Арт Гарфанкел грає в ту дату.
Музика?
Треба взяти з собою флягу для скотчу.
-Хто така Міссі Пачангас? -Я не знаю.
Як ти не знаєш? Ви у шлюбі.
Пробачте, що так довго. Мені стало зле від прикидання, що мені зле.
Джессіка, я впевнений, цьому є раціональне пояснення.
Койоте, яке може бути раціональне пояснення?
В мене ніякого. Я гадки не маю, хто така Міссі Пачангас.
Я її знаю.
Нащо ти робив мені пропозицію, коли ти у стосунках з іншою?
Я не у стосунках з іншою. Гаразд?
Я до цієї миті гадки не мав, що одружений.
Коли ти був в Окснарді?
Ніколи. Ми познайомилися у Вегасі, ми відривалися поодинці.
Я лише пам'ятаю, що ми ходили разом на весілля.
На ваше весілля?
-Я починаю думати, що так. -Гаразд. То що робити тепер?
Займемося розлученням.
Так.
І покатаємося до Окснарда.
Можеш пристебнутися?
Яка різниця?
Хто б знав, що це буде мій останній раз у Мексиці?
Я думала, що це мій останній раз.
Але ніхто з нас не помре протягом трьох місяців.
Стільки не з'їдених «Гор-Чупа».
Хто знав, що я помру такою молодою?
Думаю, треба закінчити свої справи.
Маємо відвідати Дивного Ела.
-Він знатиме, що робити. -Відчепися від бідолахи.
І ти не помреш скоро, я тобі доведу.
Я навіть не знаю, нащо ми тут.
-Скоро я валятимуся у труні. -Не кажи так.
Через п'ять хвилин мій лікар,
в кого є диплом медосвіти, на відміну від твого,
в якого на стіні лише висять якісь гачки та волосся...
Це ловець снів, і раз він врятував мене від грипу.
Боже.
Мій лікар ходив до Гарварду, потім до Джон Гопкінс,
а потім викладав у Гарварді,
тому, якщо тебе щось має вбити
за три місяці, цей чолов'яга тебе врятує.
Навіть, якщо це так, мене вб'є щось інше.
Аварія на авто, на дельтаплані, лавина…
У Сан-Дієго немає лавин.
-Що, як поїдемо у подорож? -Ні.
Що, як на мене впаде великий камінь?
Звідки?
Не знаю, Грейс, може, козел його зіштовхне з краю?
Подумай головою.
Знаєш, що? Гаразд.
Припустимо, ми знаємо день, коли козел скине зі скелі на тебе камінь…
Знаємо.
Хіба ми не можемо впевнитися, щоб цього не сталося?
Наприклад, можемо лишитися вдома
та замотати тебе у пупирку?
Ага, тепер ти дозволяєш мені замотатися у пупирку?
Ну…
Френкі, Грейс, пробачте, що змусив вас чекати.
Але ми переглянули ваші тести та ЕКГ.
Якщо коротко,
я не бачу медичних причин, що ви помрете протягом трьох місяців.
Аж полегшало, так, Френкі?
Мабуть.
А ти, Грейс?
Востаннє, коли ти тут була,
ми обговорювали, що тобі варто менше пити,
бо в тебе високий тиск.
Якщо мій тиск і високий, то це через ось цю.
І єдине, що допомагає проти цього — алкоголь.
Я написав статтю у «Меджурнал Нью-Інгленд»
про наслідки алкоголю…
Так, так, так, Гарварде. Ти не всезнаючий.
Ну ж бо, ходімо.
Гаразд.
-Хочеш морозива? -Нащо?
Люди кажуть, воно смачне.
Мабуть.
Спробую прожити останні миті життя на повну.
Чи наплювати.
-Живемо лише раз. -Оце так настрій.
Давай купимо тобі заморожену смакоту.
Ти не розумієш, Грейс.
Якщо я не помру від природньої причини чи в якійсь аварії,
це значить лише єдине.
Так, що ти не помреш.
Ні. Мене вб'ють.
Боже. Тільки не складай дошку для розслідування.
ХТО ВБИВ ФРЕНКІ БЕРГСТАЙН?
Гаразд, Грейс. Ось всі підозрювані.
Це божевілля. І ти це знаєш.
Роберт, Сол, Бріанна, Бад не мають сильного мотиву.
Влучно, влучно сказано.
І Мел — слабачка.
Є Койот.
Так, авжеж. І мене зніми.
Ти — головна підозрювана.
Як і всі серійні вбивці, ти почала з вбивства кролика.
Люба, я тебе не вбиватиму, інакше б вже це зробила.
-Зніми мене з дошки. -Або що?
Вб'єш мене через три місяці? Цікаво.
Боже. Ніхто тебе не вбиватиме.
Ніколи. Тебе всі люблять.
Це правда.
Всі мене таки люблять.
Тому це вбивство так збиває з пантелику.
Боюся, що ми ще не бачили такої справи.
Ага, це точно.
Агов, чому це я знову на дошці?
Ти на мені зациклена.
Я помічаю, що ти постійно на мене дивишся.
Як зараз.
Бо я з тобою розмовляю.
Тоді в мене закінчилися ідеї.
Ти сама сказала, Грейс, всі мене люблять.
Окрім…
-Він пильнує мої дзвінки. -Звідки знаєш?
Бо кидає слухавку, коли дзвоню.
Те, що ти не подобаєшся Джеку, не робить його вбивцею.
Він кидає слухавку,
бо не хоче з тобою розмовляти.
Але мені треба поговорити з ним.
Я досі маю вибачитися перед ним за те, що зробила.
І хоч він не мій вбивця,
я хочу, щоб йому було дуже сумно, коли дізнається, що мене вбили.
Скажи йому, хай прийде.
Як я переконаю його зайти, якщо він кидає слухавку?
Можеш утнути класичний фінт.
Останній перепихон?
Я не в настрої.
-Можу сказати, що цього хочеш ти? -Ні.
Скажи йому, що він лишив тут свої речі,
хай приїде забере.
Точно. Але вдягни щось гарніше, про всяк випадок.
Роберте, де ти?
Тут!
КВИТКИ МОЖНА ЗАВАНТАЖИТИ
Вуаля.
Отже, наша річниця все ж у важливому відділі у тебе.
Система працює, Соле.
Сідай.
І щасливої річниці поцілунку.
Пробач.
Так.
Отже, я подлубалася у ґуґл-диску
і знайшла день, коли ти виступав на конференції.
Це було восьмого. Річниця завтра.
Дякую, Меллорі.
Соле…
коли день нашої річниці поцілунку?
Тобто? Сьогодні, сьомого.
Восьмого! Не сьогодні. Ти забув.
Забув?
Боже, забув.
Вона восьмого.
А чому святкуємо сьогодні?
Бо ти теж забув.
Вона була у відділку для неважливих речей.
Соле, в мене вистачає мужності зізнатися, що так, я забув.
Але це не пов'язано з відділком мозку для неважливого,
з втратою пам'яті чи іншим.
Деякі речі просто вислизають з голови, як ти не старайся.
Мабуть.
Але як ти згадав?
Ніяк.
Меллорі подзвонила і сказала.
І вона змогла знайти дату,
бо я пам'ятаю, що ми поцілувалися у ніч мого виступу.
Соле, ти ніколи не будеш у відділку для неважливих речей.
Любий.
Чекай, ми не цілувалися у ніч твого виступу.
Ні?
Не знаю, цілувалися?
Передзвоню Меллорі пізніше. Давай їсти.
Будьмо.
Ага.
Гей. Міссі?
Ми знайомі?
Не зовсім.
Але я твій чоловік.
Трясця. Я пам'ятаю, як весело було у Вегасі
з хлопцем, якого я виловила у басейні у «Белладжіо».
Тоді я думав, що це басейн.
Бачу, у вас обох був крутий вечір, бо ви побралися.
Боже.
Так дивно побачити тебе зараз, через стільки часу.
Отже, все, що треба, це підписати ці документи,
і ми вас розлучимо.
Міссі Пачангас,
чи зробиш ти мене найщасливішим чоловіком на землі і розлучишся зі мною?
Ні.
-Гей, Джеку. -Привіт.
Бачу, ти не змінився. Як ся маєш?
Все чудово, дякую.
Можеш віддати мої речі, і я відразу ж піду геть.
Авжеж. Знаю, ти б засмутився, якби забув це в мене…
Це твоє.
Не думаю.
Так. Тут досі твої окуляри.
Дозволь не погодитися.
Але можна мені мої окуляри?
Отже, я прийшов просто так?
Ні.
Я хочу, щоб ти припинив мене ненавидіти.
Я не ненавиджу тебе.
Але я нечесно повелася з тобою.
Так.
Тепер, коли ми обидва це визнали, можеш припинити точити на мене зуб.
Я не точу.
І ненависті в мені немає. В мене все чудово, дякую.
Справді? Ти потрапив через мене до психлікарні?
Ні.
-Ти маєш сидіти на прозаку? -Ні. Нащо?
Не знаю, щоб не хотіти мене вбити через три місяці?
Я наївся.
Я хочу спати.
Я візьму нам води, а ти готуй ліжко.
Домовилися.
А що я мав тут зробити?
Взяти воду!
А що мав зробити я?
Приготуй ліжко!
Як концерт?
Який концерт?
Запевняю тебе, що я не збираюся тебе вбивати через три місяці.
Я вірю тобі, але щось я розчарована.
Якщо ти боїшся померти з цим тягарем на плечах,
я тебе пробачаю, можеш не мучити себе.
Справді? Після всього, що я тобі зробила?
Овва, Джеку, ти чудовий чолов'яга.
І ти не заслуговуєш на те, як я з тобою повелася.
Але заслуговуєш на це.
І ти таки приїхав за своєю річчю.
Але я подарував його тобі.
Я хочу, щоб в тебе був повний набір.
Дякую.
Мені набагато краще.
Хочеш обійнятися наостанок?
Ні, дякую.
Я думала, ти мені пробачив.
Так. Просто ти мені не подобаєшся.
Що? Ні. Ти не розумієш, я подобаюся усім.
Не мені. Піду я додому.
Гаразд, що нам треба зробити, щоб подолати цю фазу?
Нічого. Просто живи з тим фактом, що ти мені не подобаєшся.
Але з плюсів, думаю, тобі доведеться з цим жити
більше, ніж три місяці.
Знову хочеш, щоб я з тобою зустрічалася?
Бо я погоджуюся. Гарний підкат, сер.
Бувай, Френкі.
Погані новини: Джек не мій вбивця.
Яка шкода. Що сталося?
Він мене пробачив. Ми помирилися.
Чому я не бачу танцю примирення?
Джек сказав, я йому не подобаюся.
Тобто, як це можливо?
Пробачаєш його, а потім він тобі знову подобається.
Це не завжди так працює.
Я маю знати, що протягом часу, який мені лишився,
що мене люблять усі.
Слухай, по-перше, тебе дуже сильно люблять.
Як національне надбання?
Так, хай, як національне надбання.
Знаєш, але це не погано, що тебе не люблять.
-Багато хто не любить мене. -Ти в курсі?
Так. І мені все одно.
Легше, коли тебе не мають всі любити.
-Це те, що ми не контролюємо. -Так. Точно.
Як те, коли ти помреш.
Тобто, середня довгота життя жінки 78 років.
Ми вже це пройшли.
То що поробиш?
В нас всіх є час, коли ми помремо. Я просто знаю, коли помру я.
-Так. -Знаєш, що кумедно, Грейс?
Ти найбільш зациклена на контролі людина,
яку я тільки знаю, але тебе це взагалі не турбує.
Грейс? Грейс?
Грейс? Що з тобою, люба?
Що таке? Що там?
Дихай. Дихай, Грейс! Дихай!
Переклад субтитрів: Володимир Фатун