PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Tady.
„Nejstarší člověk, kterého kdy vystřelili z děla do obřího banánového koláče.“
Hezky to zní. Nemyslíš?
GUINNESSOVA KNIHA REKORDŮ 2022
Frankie, budu upřímná.
Když jsi mi řekla, co děláme, neposlouchala jsem.
Takže než cokoli vystřelíme z děla,
asi bych měla vědět, co se děje.
Je to jednoduché. Potřebuju triumfální konec svého života.
A světový rekord by byla trefa do černého.
Dobře.
Podívej, tady je...
Můžeme překonat spoustu rekordů.
Vousy ze včel, hlemýždi na tváři.
Všelijaké svinstvo na hlavě.
A co svinstvo v hlavě? Je tam něco?
Proboha, Grace.
Ty... jíš?
Potřebuju něco uklidňujícího, kruci.
A ty preclíky nezabírají.
Grace vysadila Valivan. Hledá nějakou náhražku.
Prý je výborný heroin.
Taky vím, že je výborný.
Kolik makových housek je jeden heroin?
Čtyři sta, ale budeš zvracet než je spořádáš.
Počkat. Moje matka dělávala jedno jídlo.
Zahřálo mě a potěšilo.
Bylo tak uklidňující.
Bylo takové pikantní, červené, kuřecí, paprikové.
- Kuřecí paprikáš? - To těžko.
- Příliš jasné. - Jo.
Kuřecí paprikáš.
Chci kuřecí paprikáš mojí matky.
Samozřejmě. Celou dobu to bylo před námi.
Nějaký čas jsem strávila v Maďarsku.
Neskutečný heroin.
Hele. Molly zvedla hlavičku.
Podívej.
Začínají jí fungovat krční svaly.
Vidíš?
Jo.
Ukazovals mi to laserovým ukazovátkem, vzpomínáš?
Ve videu, kde brouká.
Měla bys aspoň respektovat vědu.
Podívej. Před rokem...
to bylo moje sperma.
A teď to vydává zvuky.
Je to tak hlučné, že si dáme pauzu od řečí o dětech.
Dobře. Chápu, kam míříš.
Na to místo, které mě zraňuje.
Promiň, je to...
Zdá se, že celý náš život se od toho incidentu pozastavil.
Kéž bys přestala mluvit o narození mé dcery jako o „incidentu“.
Prostě mi chybíš, dobře?
Začínám pochybovat, zda dokážeš zvládnout jednu večeři,
aniž bys o ní mluvil, a byl přítomný.
Tady. Se mnou.
Jistěže dokážu.
Bezva.
Protože jsem měla příšerný den.
Omlouvám se. Promiň. Já jen...
Vzpomněl jsem si, co se stalo včera. V práci.
Kolegyni.
Starší dámě.
Kdo to byl?
Je nová. Neznáš ji.
Je fakt stará.
- Jo. - Jak se jmenuje?
Bellingham.
- Jmenuje se Bellingham? - Jo.
Jako to město.
Ve Washingtonu.
- Státě. - Vím, že Bellingham je malá.
Jo. Bellingham je malá.
Víš co? O víkendu si dáme večerní rande.
Slibuju, že se budu soustředit jen na tebe.
To je ten muž, kterého si odmítám vzít.
To jsem já.
Frankie Bergsteinová se pokusí o světový rekord
v nejrychlejší recitaci „Yankee Doodle Dandy“.
Dobře. Tři, dva, jedna. Teď!
Dokázalas to.
Čtyři vteřiny. To je nový rekord.
Z čeho máš takovou radost?
To byl světový rekord v rychlosti recitace „Yankee Doodle Dandy“.
Čtyři vteřiny.
Spíš světový rekord v rychlosti recitace blábolů.
Myslím, že tady nikdo neumí posoudit, zda je to srozumitelné.
Neumí.
Sakra.
Musí existovat rekord, který překonám.
Můžeš to nejdřív ochutnat?
Chutná jako od mojí matky?
Nevím, jak chutnal od tvojí matky.
A rozhodně ne.
Už vařím podle pátého receptu a nemůžu se přiblížit
tomu jejímu.
Jistě znáš někoho, kdo má ten recept.
Můj bratr Jeffrey ho má.
Ale pár desetiletí jsme spolu nemluvili.
Nemůžu uvěřit, že jste spolu celé ty roky nemluvili.
Určitě je to mizera, který ten rozkol způsobil.
Ne, je to skvělý chlap.
Grace je mizera, která ten rozkol způsobila.
My jsme se nepohádali.
Jen jsme spolu nějakou dobu nemluvili
a pak už je trapné o tom vůbec mluvit,
takže čekáš, až jeden z vás umře.
To je šílené.
To ti říká někdo, kdo umře příští čtvrtek.
Musíš si s bratrem věci vyřešit.
Obzvlášť když stačí zvednout telefon.
Ty fakt nerozumíš bílým anglosaským protestantům.
Dobře. Uděláš tohle.
Já se s ním vyspím...
Asi se shodneme, že ten plán má jistý přínos,
ale není úplně promyšlený.
No tak, Grace. Zavolej bratrovi.
Čeho se bojíš?
Nechci s ním všechno probírat.
Chci jen kuřecí paprikáš.
Možná získáš ten nejchutnější paprikáš ze všech:
lásku.
Ztratila jsem nit.
Pořád s ním budu spát?
Dobře. To jsi ty.
Tos mi asi ještě nikdy neřekl.
Kde je Robert?
Odjel do Palm Springs o den dřív,
aby zařídil pronájem a nakoupil.
- Je v outletech? - Přesně tak.
Co se děje?
Mám předběžnou recenzi Sázkyzlásky z On Stage San Diego.
Je to zdrcující.
- Roznesli nás. - Cože?
Ale psal to Shushman!
Ten vás miluje!
Shushman nás vykostil. Tvrdě.
Co napsal o Robertovi?
„Obvykle spolehlivý Robert Hanson
je bohužel stínem svého bývalého já.
Ačkoli řekl všechny správné repliky,
zdálo se, jako by si je nemohl vybavit.
Pan Hanson si nevykračuje po jevišti
tak pyšnou chůzí jako Sky,
spíš jde s těžkým dechem k nejbližší židli, aby si odpočinul.“
Tohle Roberta zničí.
Jo.
Je přecetlivělý, a to i na poměry gay herců.
S touhle recenzí za ním do Palm Springs nemůžeme.
Proto bychom měli být někde jinde s pěkným výhledem a bez Robertů.
- Petere! - Sole, pro mě je to ještě horší.
Já jsem to udělal.
- Co jako? - To, co dělám.
Týden před premiérou
pozvu Shushmana na skleničku
a vyspím se s ním kvůli skvělé recenzi.
Cože?
Spíš s ním kvůli dobré recenzi?
Nemáte zač.
Panebože.
Republikáni mají pravdu.
Šoubyznys je hrůza.
Počkej...
Když to děláš každý rok, proč to tentokrát nevyšlo?
Dobře.
Možná to nebyl můj nejlepší výkon.
K obědu jsem měl thajské jídlo.
To nadýmá.
Kdo by řekl, že Shushman bude tak náročný?
Je to kritik.
Má v popisu práce být náročný.
Potřebujeme plán, jak to napravit.
Zabít Shushmana?
Moc riskantní.
Zničíme tu recenzi, než ji vydají.
Rozumím.
Musím se s ním vyspat, ale tentokrát vytáhnout kouzlo.
Jít do fitka.
Dát si lehký oběd. Zvládnu to.
Ne. Nejsme v parní lázni z 80. let.
Mluvím o vydírání.
To se mi líbí. Jak?
A... teď.
Sakra.
Zatraceně!
Co se děje, Frankie?
To ta debilní artritida.
S těmahle rukama světový rekord nepřekonám.
Sotva udržím ty hůlky.
Jde o světový rekord v pojídání knedlíků.
Můžeš se sebrat, ženská?
Myslela jsem, že jo.
Ale smiř se s tím, J-M,
jsem jen další stará bába s „hůlkovou rukou“.
Tak si vezmi vidličku.
O nic nejde.
Když neumím jíst hůlkami, kdo jsem?
Copak to nechápeš? Jde o můj život.
Jak by to někdo mohl pochopit?
Myslela jsem, že jsem prožila super život.
Ale vlastně jsem nic super nikdy neudělala.
Co to meleš?
Každý večer používám vibrátor, který jsi vymyslela.
A i některá těžší rána.
Ale nestala jsem se slavnou umělkyní.
A to konopí, co po mně pojmenovali, bylo nakonec indica.
A můj manifest v New York Times odmítli.
Vždycky budeš zklamaná, pokud si vybavíš jen prohry.
Ale jak se blížíš ke konci, začneš přemýšlet, kdo opravdu jsi.
A bojím se, že jsem se stala tím,
čím jsem nikdy nechtěla být: jako všichni ostatní.
U všech svatých.
Vy staří jste fakt nemožní.
Bože.
To je katastrofa.
Jede sem.
- Kdo? - Můj bratr.
Já mu řekla, že bych ho někdy ráda viděla,
a jemu nedošlo, že jsem jen zdvořilá.
Ani jsem mu neřekla o ten recept.
A já jsem sama sobě cizí. Přenes se přes to.
Proč se nepřeneseš přes tu svoji věc?
Moje věc přijde těmi dveřmi.
Fajn. Dám se dohromady.
Ale až bude po všem,
souhlasilas, že mi pomůžeš,
abych dosáhla v hodině své smrti nesmrtelnou velikost.
Jo. Dobře. Třeba.
Vidíš?
To je hezké.
Vítej.
Ty ses přestěhoval. To miluju.
Já ne.
Jsem rád, že ses ozval.
A ulevilo se mi, že nejsi ten, kdo má z recenze špatné pocity.
Dobrý den. Kdo jste?
Ten, kdo má z recenze špatné pocity.
A jestli trváte na vydání toho krutého útoku
na Skye Mastersona mého manžela,
tak řeknu vašemu editorovi
o vaší dohodě s Peterem.
O jaké dohodě?
Spíte s režisérem inscenací, které recenzujete.
Slyšel jste někdy pojem „novinářská bezúhonnost“?
V On Stage San Diegu ne.
Patří Food-n-Things
a je zdarma při nákupu perlivé vody.
Můj editor ví o mém vztahu s Peterem.
- Plácli jsme si. - Počkejte. Oni to vědí?
Počkej. My máme vztah?
Vztah ne. Ale potkals mou matku.
Bydlíš s ní. Museli jsme jít kolem ní do ložnice.
Počkat. Myslel jsem, že je to něco za něco.
Jak? Měli jsme skvělý sex, a stejně jsem napsal špatnou recenzi.
Počkej. Měli jsme skvělý sex?
Grace.
Tak rád jsem tě zase slyšel.
Jo, v tom je krása telefonu.
Tohle je taky dobré.
Vypadáš skvěle.
Ahoj, já jsem Frankie.
Nejlepší kamarádka tvé sestry.
Tak to musíš být výjimečná.
Nevšímej si jí. Má krizi pozdního věku.
Chtěla jsem po sobě něco zanechat.
Ale jen jsem vyryla své iniciály do kusu ledu
v nejteplejší srpnový den.
- Ježíši. - Dáš si něco k pití?
Díky, ale já už nepiju.
- Ach jo. - A jíš jídlo?
Jídlo miluju.
Ale teď jsem šťastný, že vidím svou sestru.
Takže...
proč jsi po těch letech volala?
Měla jsem chuť...
se s tebou zase spojit.
- Já taky. - Nechám vás o samotě.
Kdybych číhala, tak jen poslouchám.
Za hodinu?
Už teď máš hodinu zpoždění.
Jestli mě s ní Brianna chytí, zabije mě.
Cože? Ne, jenom mě.
Kojence by asi nezavraždila.
Ne, nedal jsem důraz na slovo „asi“.
Sakra. Kruci. Musím končit.
Musím končit.
Ahoj.
Pojď. Jo.
Malý... šlofík.
Jen...
Jo.
Dobře, tady. Jo.
Miláčku?
Mám překvapení.
Buď zticha kvůli strýčkovi, tátovi a nejlepšímu příteli Barrymu
a možná to oba přežijeme.
- Ahoj. - Poslouchej.
Test. Kdyby sis teď mohl něco přát, co by to bylo?
Stroj času.
Přesně tak. Návrat do jednodušších časů.
Buďme upřímní, nejsme rodiče.
Jsme mladí.
Panebože.
Houbičky.
Pojďme řádit.
Dnes? To asi není dobrý nápad...
pro můj žaludek.
Snědl jsem pár sušených švestek.
Musíš to skousnout, protože mám plán.
Co nejdřív je zbaštíme a vrhneme se na Leprechauna 2.
Zlato. Zopákneme druhé rande?
Jen ti připomínám, jak jsem kouzelná.
Jak bych zapomněl?
Kilometry jsme běželi za autem s tím, že je to obří karamel.
A zase to může být naše.
Suchare, pochlap se, nebo ti to dám jako minule.
Ne! Chci říct...
Dám si to sám.
Až se mi uklidní žaludek.
Což obvykle trvá 60 minut.
Co to sakra je?
Sakra.
To je pro jednu moji figurku.
Je to spacák. Hrál jsem si na galaktický kemp.
Je to...
Co je to za smrad?
To budou ty švestky.
Ne.
To je ona.
Cítím ji z tebe.
To snad ne.
Ona je tady?
- Panebože... - To ne!
- Kdo? - Kde je?
Vím, že tu někde je.
Brianno. No tak.
Bellingham!
Ukaž se!
Vím, že pořád melu o svých vnoučatech.
Ale přísahám, že když se na mě ten prcek usměje,
naplní mi to srdce.
Jo.
Víš, co naplňuje mě?
Kuřecí paprikáš.
Pamatuješ na něj z dětství?
- No jo. - Jo.
Není úžasné, jak jídlo z dětství vyvolává vzpomínky?
Přesně.
A máš vzpomínky, že se to osmahne dohněda?
Kdysi jsem ho dělal ženě pořád. Ona ho milovala.
Od její smrti jsem ho nevařil.
A vařils ho s vodou, nebo vývarem?
Dokud žila.
Promiň, že jsem zmeškala pohřeb.
- Mrzí mě, žes ji neznala. - Mě taky.
Mohli jsme si dát mámin paprikáš společně a...
Viděly bychom tě přidávat cibuli?
Máma kuřecí paprikáš nedělala. To bylo tátovo jídlo.
Cože?
To on vařil kuřecí paprikáš?
Přece proto ho chceš vařit. Chybí ti táta.
Ne. Chybí mi...
kuřecí.
Chvíli jsem ho nejedla...
a pak jsem chtěla najít výjimečný pokrm
pro návrat do světa kuřecího.
Takže s tátou to nesouvisí.
Ani nevím, že to vařil on.
Bože, nemůžeme mluvit o něčem jiném než o tátovi?
Proto jsme spolu léta nemluvili?
Protože se bojíš rozhovoru o tátovi?
Nemůžeme udržet lehkou přátelskou atmosféru?
Plnou receptů?
Jsi moje sestra. Chci si promluvit.
Ty ale chceš mluvit jen o tátovi.
Jo, ale nemusíme se bavit o tom hrozném dni na pláži.
To převálcuje všechno.
Chci o něm vědět víc. Byly mi čtyři, když umřel.
- Vůbec si ho nepamatuju. - Tak to máš štěstí, Jeffrey.
Nemusels tím procházet. Buď rád.
Promiň, ale nepovažuju za štěstí, že jsem nepoznal otce.
Taky jsi nemusel vidět osobu, kterou jsi nejvíc miloval,
jak zmizela ve vodě a už se nevrátila!
U svatého průlomu!
Ale když sis ten sex užil, proč jsi nám dal špatnou recenzi?
Nelíbila se mi ta hra.
Proč to nikdo nemůže pochopit?
Robert byl všude.
Když začal „Luck Be a Lady“, bylo štěstí, že to zvládl.
Fakt se ti ta hra nelíbila?
- To znamená... - Jo, Petere.
Líbily se mi tvé ostatní.
A i když si připadám patetický, taky jsem měl rád tebe.
A pokud jsi chtěl tu recenzi změnit,
pokud ti o to tak šlo,
stačilo se převalit a požádat.
Takže...
už je pozdě?
To si myslím.
- Protože...? - No...
Chtěls mě tady vydírat
a pak mi řekneš, že se mnou spíš léta cynicky.
- Prosím, nedělej to! - O co jde?
Každý občas dostane špatnou recenzi.
Ale tentokrát je to jiné.
Robert ztrácí paměť.
- Tu hru sotva zvládnul. - Cože?
Přesvědčil jsem ho, aby si vzal sluchátko, a zezadu jsem mu napovídal.
Proto jsi musel být v zákulisí?
Myslel jsem, že nechceš platit za lístek.
Je to Robertova poslední hra.
A chtěl jsem ho ochránit, aby tomu nemusel čelit.
Ale...
Ale asi nejde nikoho ochránit před tím, čemu musí čelit.
Každou neděli jsme s mámou hrávali karty.
A pak začala...
Zprvu jsem myslel, že podvádí.
Brzy mi došlo, že prostě zapomíná.
Dávno před ní jsem viděl, že už nemůže hrát bridž,
a přál jsem si ji před tím ochránit.
Prosím, dej mému muži šanci ukončit důstojně hereckou kariéru.
Večer tu recenzi změním.
Mrzí mě, co prožíváš.
Máš moji nejhlubší soustrast.
Díky, Simone.
Petere, seš v háji. Uvidíme se v ranním vydání.
Teď jsi tak zatraceně sexy.
Možná mi zavolej. Zmetku.
Začínám ho vážně mít rád.
To s tvým tátou mě moc mrzí.
Jo, já vím, Frankie.
Neumím si představit, jak tě to muselo bolet.
A mnohé to vysvětluje.
Tvůj strach ze vztahů a náhlé ztráty.
Proč nechodíš do moře.
Frankie, ty víš, proč nechodím do moře.
Jsou tam rybí bobky.
Měl bych jít, Grace.
Připomínám ti věci, na které nechceš myslet.
Mrzí mě, že jsem tě rozrušil.
Odejdeš, a ani mě neobejmeš?
A co ten recept?
Jeffrey, nechoď.
Znám způsob, jak oba dostanete, co chcete.
Grace chce ten recept a Jeffrey chce vědět o svém tátovi.
Za každou ingredienci, kterou dáš Grace,
ti řekne něco o tátovi.
Frankie, to...
To je ten nejbláznivější nápad...
Jedno rozčtvrcené kuře.
Dobře.
Spal v nemocnici, když jsi měl zápal plic.
Jedna cibule na kostičky.
V noci ležel na zemi vedle mé postele a...
A zpíval mi Mills Brothers.
Dva stroužky česneku.
V neděli ráno voněl vanilkou,
když nám dělal palačinky.
Dvě lžíce maďarské papriky.
Skvěle napodoboval Bugse Bunnyho.
Umíš to?
Kde je moje ingredience?
Špetka drceného čili.
- Ne, neumím. - Ráda bych to zkusila.
Počkat.
Málem jsem zapomněl na kuřecí vývar
a zakysanou smetanu.
A já jsem málem zapomněla:
nikdy nevycházel z domu bez klobouku.
Děkuju ti.
Já děkuju tobě!
Není zač.
Kdykoliv. Vážně.
Omlouvám se.
Měli ji vyzvednout, než přijdeš domů. Bylo to naléhavé.
Naléhavé? Byli ve špičce v Costcu.
Jsou milovníci adrenalinu.
Kdyby neměli výčitky,
nekoupili by nám tu sušenou šunku.
Tu prasečí nohu?
Radši bych svého snoubence.
Brianno, dohodli jsme se, že budu „na startovní čáře“,
než všechno zvládnou.
- Je to jen dočasné. - Jenže není.
Je to nový normál.
Vlastně...
takový život jsi vždycky chtěl.
Jo, ale s tebou.
No tak, přece tě nepodvádím.
Je to horší.
Jsem ve svém vztahu páté kolo u vozu.
To není pravda. Ne.
Jsme postmoderní rodina a ty jsi moje jednička.
Tak proč sis změnil pozadí telefonu na ni?
Byl Den dětí!
Chtěl jsem to změnit zpátky!
K čemu je Den dětí?
- Copak všem šibe? - Brianno, vzpamatuj se.
Jsem tady. Miluju tě.
Nic se nemusí měnit.
Vážně tomu pořád věříš?
Ukryls přede mnou svoje dítě.
Víš, jak je to podělaný?
Vlastně víš, co je podělaný?
Že jsem měl pocit, že musím.
To je dost špatný, co?
A... houbičky začínají působit.
Je to ono?
- Máš dost? - Jo.
Výborně.
Zpátky k mým věcem.
A o co že šlo?
Chtěla jsem, abys mi pomohla dosáhnout nesmrtelné velikosti,
a tys nadšeně souhlasila.
- Vážně? - Jo.
„Jo. Dobře. Třeba“ ti něco říká?
Jo, dobře, třeba.
Co je to s tebou?
Jsem průměrná, Grace.
Otřesně obyčejná.
A tak se na mě bude vzpomínat.
Pokud se vůbec bude.
- Jak chceš, aby se na tebe vzpomínalo? - Takhle ne.
Dnes jsem si poprvé vzpomněla na svého otce.
Myslím doopravdy vzpomněla.
Ne co dělal, jak umřel nebo...
kým byl pro svět.
Ale kým byl pro mě.
A přineslo mi to útěchu, kterou jsem nikdy...
Kterou jsem nikdy nečekala.
Bože, kéž by věděl, jak dobře mi s ním bylo.
Nechtěla bys, aby se na tebe vzpomínalo takhle?
- Chtěla. - Vidíš.
A taky bude. Věř mi.
Lidé, kteří tě milují, na tebe nebudou vzpomínat jako na obyčejnou.
Děkuju ti.
A svým způsobem...
to mocné uvědomění přišlo, protože jsem tě donutila zavolat tvému bratrovi.
Takže záchranou tebe...
Jsem zachránila i sebe.
Jo. Dobře. Třeba.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová