‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הנה.‬
‫"האדם המבוגר ביותר שנורה מתותח‬ ‫לתוך פאי בננות ענקי."‬
‫נשמע נחמד, לא?‬
‫- ספר השיאים של גינס 2022 -‬
‫פרנקי, אני אגיד לך את האמת.‬
‫כשהסברת לי קודם מה אנחנו עושות, לא הקשבתי.‬
‫אז לפני שנירה משהו מתותח,‬
‫נראה לי שאני צריכה לדעת מה קורה.‬
‫זה די פשוט. אני צריכה‬ ‫לסיים את חיי בקול תרועה.‬
‫אני חושבת ששיא עולם יעשה את העבודה.‬
‫אוי, יופי.‬
‫טוב, תראי,‬
‫יש הרבה שיאים שאפשר לנסות לשבור.‬
‫זקן מדבורים, פרצוף מחלזונות,‬
‫כל מיני דברים מוזרים‬ ‫שאפשר לשים לך על הראש.‬
‫מה עם הדברים המוזרים שיש לי‬ ‫בתוך הראש? יש משהו כזה?‬
‫אלוהים אדירים, גרייס,‬
‫את... אוכלת?‬
‫אני צריכה משהו מרגיע, לעזאזל!‬
‫והבייגלה הזה לא מספיק.‬
‫גרייס הפסיקה עם הוואליבן. היא מחפשת תחליף.‬
‫שמעתי שהרואין עובד מצוין.‬
‫אני גם יודעת שהוא עובד מצוין.‬
‫כמה בייגלים עם פרג שווים להרואין אחד?‬
‫ארבע מאות, אבל את תקיאי הרבה קודם.‬
‫רגע, היה מאכל שאימא שלי הכינה.‬
‫הוא גרם לי להרגיש חמימות ואושר.‬
‫אלוהים, כמה הוא היה מנחם.‬
‫מין משהו חריף, אדום, עם עוף ופפריקה.‬
‫פפריקש עוף?‬ ‫-לא יכול להיות.‬
‫ברור מדי.‬ ‫-כן!‬
‫פפריקש עוף.‬
‫אני רוצה פפריקש עוף כמו של אימא שלי.‬
‫ברור. התשובה הייתה מולנו כל הזמן.‬
‫גרתי קצת בהונגריה.‬
‫ההרואין מדהים.‬
‫תראי, מולי הרימה את הראש לבד.‬
‫תראי.‬
‫שרירי הצוואר שלה מתחילים להתנפח.‬
‫את רואה?‬
‫כן.‬
‫השתמשת בסמן לייזר כדי להראות לי. זוכר?‬
‫בסרטון של הגרגורים שלה.‬
‫לפחות תכבדי את המדע.‬
‫תסתכלי, לפני שנה...‬
‫זה היה הזרע שלי.‬
‫עכשיו הוא משמיע קולות.‬
‫יודע מה? הוא כל כך רועש,‬ ‫שאולי כדאי שנפסיק לדבר על תינוקות.‬
‫בסדר. אני מבין מאיפה זה בא.‬
‫מהמקום שפוגע ברגשות שלי.‬
‫אני מצטערת, פשוט...‬
‫עושה רושם שכל החיים שלנו‬ ‫בהשהיה מאז התקרית.‬
‫הלוואי שתפסיקי להתייחס ללידה‬ ‫של הבת שלי כאל "התקרית".‬
‫אני פשוט מתגעגעת אליך, בסדר?‬
‫ואני מתחילה לתהות‬ ‫אם אתה מסוגל לעבור ארוחה אחת‬
‫בלי לדבר עליה, ופשוט להיות נוכח.‬
‫פה. איתי.‬
‫ודאי שאני מסוגל.‬
‫יופי.‬
‫כי היה לי יום מסריח.‬
‫סליחה, סליחה. פשוט...‬
‫חשבתי על משהו שקרה אתמול. בעבודה.‬
‫לחברה מהעבודה.‬
‫היא אישה זקנה.‬
‫מי... מי זאת?‬
‫היא חדשה. את לא מכירה אותה.‬
‫היא ממש זקנה.‬
‫כן.‬ ‫-איך קוראים לה?‬
‫בלינגהם.‬
‫קוראים לה בלינגהם?‬ ‫-בלינגהם.‬
‫כמו העיר.‬
‫בוושינגטון.‬
‫המדינה.‬ ‫-כן, אני יודעת שבלינגהם זאת התינוקת.‬
‫כן, בלינגהם זאת התינוקת.‬
‫יודעת מה? בואי נצא לדייט אמיתי בסוף השבוע.‬
‫ואני מבטיח שתקבלי את כל תשומת הלב שלי.‬
‫הנה הגבר שאני מסרבת להתחתן איתו.‬
‫זה אני.‬
‫פרנקי ברגסטין מנסה לשבור את שיא העולם‬
‫בדקלום הכי מהיר של "יאנקי דודל דנדי".‬
‫בסדר. שלוש, שתיים, אחת, עכשיו.‬
‫עשית את זה.‬
‫ארבע שניות. שיא חדש.‬
‫מה כל כך משמח?‬
‫זה היה שיא העולם בדקלום מהיר‬ ‫של "יאנקי דודל דנדי".‬
‫ארבע שניות.‬
‫זה היה שיא העולם בדקלום מהיר של מלמולים.‬
‫אני לא חושבת שמישהי פה כשירה‬ ‫לקבוע אם הדקלום ברור.‬
‫הוא לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫בטח יש שיא שאני יכולה לשבור.‬
‫לפני שתנסי, את מוכנה לטעום?‬
‫אותו טעם כמו של אימא שלי?‬
‫אין לי מושג איזה טעם היה‬ ‫לפפריקש של אימא שלך.‬
‫ובהחלט שלא.‬
‫זה כבר המתכון החמישי,‬ ‫ואני לא מצליחה להתקרב‬
‫לאיך שהיא הכינה את זה.‬
‫טוב, את בטח מכירה מישהו שיש לו את המתכון.‬
‫אחי, ג'פרי.‬
‫אבל לא דיברנו כבר כמה עשורים.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שאתם מנוכרים כל כך הרבה שנים.‬
‫אני בטוחה שהוא ממזר אמיתי‬ ‫שגרם לסכסוך ביניהם.‬
‫לא, הוא בחור נהדר.‬
‫גרייס היא ממזרה אמיתית‬ ‫שגרמה לסכסוך ביניהם.‬
‫אין בינינו סכסוך.‬
‫פשוט לא דיברנו זמן מה,‬
‫ואז היה מביך מדי אפילו לדבר על זה,‬
‫אז אנחנו פשוט מחכים בתקווה שהשני ימות.‬
‫זה לא שפוי.‬
‫תקשיבי למישהי שתמות ביום חמישי הבא.‬
‫את לא רוצה להשאיר דברים לא פתורים עם אחיך.‬
‫במיוחד כשכל מה שאת צריכה‬ ‫לעשות זה להרים טלפון.‬
‫את ממש לא מבינה ואספים.‬
‫טוב, זה מה שתעשי.‬
‫אני אשכב איתו...‬
‫אני חושבת שכולנו יכולות להסכים‬ ‫שיש לתוכנית הזאת יתרונות,‬
‫אבל גם שהיא לא לגמרי ממומשת.‬
‫בחייך, גרייס, תתקשרי לאחיך.‬
‫ממה את פוחדת?‬
‫אני לא רוצה להיכנס לסיפור שלם איתו.‬
‫אני בסך הכול רוצה פפריקש עוף.‬
‫אולי תקבלי את הפפריקש הטעים מכולם:‬
‫אהבה.‬
‫איבדתי אתכן.‬
‫אני עדיין אשכב איתו?‬
‫יופי, זה אתה.‬
‫אני חושב שלא אמרת לי את זה קודם אף פעם.‬
‫איפה רוברט?‬
‫הוא נסע לפאלם ספרינגס יום לפניי‬
‫כדי לארגן את הבית השכור ולעשות קניות.‬
‫אז הוא במתחם האאוטלטים?‬ ‫-הוא במתחם האאוטלטים.‬
‫מה קרה?‬
‫קיבלתי את הביקורת על "ברנשים וחתיכות"‬ ‫מ"און סטייג' סן דייגו".‬
‫היא אכזרית.‬
‫קטלו אותנו.‬ ‫-מה?‬
‫אבל שושמן כתב אותה!‬
‫שושמן מת עליכם!‬
‫שושמן דפק אותנו. בכל הכוח.‬
‫מה הוא כתב על רוברט?‬
‫"רוברט הנסון, המהימן לרוב,‬
‫הפך, למרבה הצער, לצל של עצמו.‬
‫הוא אומנם דקלם את השורות הנכונות,‬
‫אך נראה כאילו הוא מתקשה לזכור אותן.‬
‫מר הנסון לא צעד לרוחב הבמה‬
‫בצעדים מלאי הביטחון הראויים לסקיי,‬
‫אלא עשה את דרכו, תוך התנשפויות,‬ ‫לכיסא הקרוב כדי לנוח."‬
‫רוברט יהיה הרוס.‬
‫כן.‬
‫הוא רגיש מדי אפילו יחסית לשחקן גיי.‬
‫אנחנו לא יכולים להגיע‬ ‫לפאלם ספרינגס עם הביקורת הזאת.‬
‫ולכן צריך ללכת למקום אחר‬ ‫עם נוף יפה ובלי רוברט.‬
‫פיטר!‬ ‫-סול, מבחינתי זה עוד יותר גרוע.‬
‫עשיתי את הדבר.‬
‫איזה דבר?‬ ‫-את הדבר שאני עושה.‬
‫שבוע לפני הבכורה,‬
‫אני נפגש עם שושמן למשקה,‬
‫שוכב איתו, ואנחנו מקבלים ביקורת נהדרת.‬
‫מה?‬
‫אתה שוכב איתו כדי לקבל ביקורות טובות?‬
‫אין בעד מה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הרפובליקנים צדקו.‬
‫עסקי השעשועים באמת נוראים!‬
‫רגע...‬
‫אם אתה עושה את זה כל שנה,‬ ‫למה הפעם זה לא עבד?‬
‫בסדר.‬
‫יכול להיות שלא הייתי בשיא הביצועים שלי.‬
‫אכלתי אוכל תאילנדי לצהריים.‬
‫זה עושה גזים.‬
‫מי ידע ששושמן יהיה כזה חד אבחנה?‬
‫הוא מבקר מקצועי.‬
‫כל העבודה שלו מתבססת על להיות חד אבחנה.‬
‫צריך תוכנית שתסדר את זה.‬
‫לחסל את שושמן?‬
‫מסוכן מדי.‬
‫אנחנו נחסל את הביקורת‬ ‫עוד לפני שהיא תתפרסם.‬
‫הבנתי.‬
‫אני צריך לשכב איתו,‬ ‫אבל הפעם לעשות קסמים אמיתיים.‬
‫ללכת למכון.‬
‫לאכול ארוחת צהריים קלה. קטן עליי.‬
‫לא, אנחנו לא בסאונה בשנות השמונים.‬
‫אני מדבר על סחיטה.‬
‫אהבתי! איך?‬
‫ו... עכשיו.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קורה, פרנקי?‬
‫דלקת הפרקים המזדיינת שלי!‬
‫אני לא יכולה לשבור שיא עולם עם ידיים כאלה.‬
‫אני בקושי מצליחה להחזיק את מקלות האכילה.‬
‫אנחנו מדברות על שיא עולם באכילת כופתאות.‬
‫את לא יכולה לאזור כוחות, אישה?‬
‫חשבתי שכן.‬
‫בואי נודה בזה, ג'יי-אם,‬
‫אני סתם עוד קשישה עם "יד מקלות אכילה".‬
‫אז תשתמשי במזלג.‬
‫זה לא סיפור.‬
‫אם אני לא יכולה להשתמש‬ ‫במקלות אכילה, אז מי אני?‬
‫את לא מבינה? אנחנו מדברות על החיים שלי.‬
‫איך מישהו יכול להבין?‬
‫חשבתי שחייתי חיים גדולים.‬
‫אבל מתברר שלא עשיתי שום דבר גדול.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני משתמשת בוויברטור שהמצאת בכל לילה.‬
‫וגם בבקרים קשים.‬
‫אבל לא הייתי אומנית מפורסמת.‬
‫התברר שזן הגראס שנקרא‬ ‫על שמי הוא בכלל אינדיקה.‬
‫והניו יורק טיימס סירב‬ ‫לפרסם את המניפסט שלי.‬
‫תמיד תהיי מאוכזבת‬ ‫אם תזכרי רק את הכישלונות שלך.‬
‫אבל כשאת מתקרבת לסוף, את מתחילה‬ ‫לשאול את עצמך מי את באמת.‬
‫ואני חוששת שהפכתי בדיוק‬
‫לדבר שלא רציתי להיות: כמו כולם.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אי אפשר איתכן, הזקנות.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫זה אסון!‬
‫הוא בא הנה.‬
‫מי?‬ ‫-אחי.‬
‫אמרתי לו שאשמח לראות אותו פעם,‬
‫והוא לא הבין שאני סתם מנומסת.‬
‫אפילו לא הספקתי לבקש את המתכון.‬
‫ואני זרה לעצמי. תתגברי.‬
‫אולי את תתגברי על הדבר שלך?‬
‫הדבר שלי תכף ייכנס בדלת.‬
‫בסדר, אני אתעשת.‬
‫בתנאי שכשנסיים,‬
‫תסכימי לעבוד במשרה מלאה כדי לעזור לי‬
‫להגיע לגדולה נצחית עכשיו, בשעת מותי.‬
‫כן, בסדר, מה שתגידי.‬
‫את רואה?‬
‫זה היה נחמד.‬
‫ברוך הבא.‬
‫עברת דירה. אהבתי.‬
‫אני לא.‬
‫שמחתי מאוד לשמוע ממך, פיטר.‬
‫ולמען האמת, הוקל לי כשגיליתי‬ ‫שאתה לא נוטר לי טינה בגלל ביקורת.‬
‫שלום. מי אתה?‬
‫מישהו שנוטר טינה בגלל ביקורת.‬
‫ואם תתעקש לפרסם את החיסול הפומבי‬
‫של סקיי מאסטרסון בגילומו של בעלי,‬
‫אני אהיה זה שיספר לעורך שלך‬
‫על ההסדר שלך ושל פיטר.‬
‫איזה הסדר?‬
‫אתה שוכב עם הבמאי של ההצגות שאתה מבקר.‬
‫שמעת פעם על משהו שנקרא "יושרה עיתונאית"?‬
‫אין דבר כזה ב"און סטייג' סן דייגו",‬
‫עיתון בבעלות "פוד-אנד-ת'ינגס"‬
‫שמחולק חינם בסופרמרקטים‬ ‫לכל מי שקונה בקבוק סודה.‬
‫והעורך שלי יודע על הקשר ביני לבין פיטר.‬
‫הוא נתן לי כיף.‬ ‫-רגע, הם כבר יודעים?‬
‫רגע, יש בינינו קשר?‬
‫לא קשר, אבל פגשת את אימא שלי.‬
‫אתה גר איתה. היינו חייבים‬ ‫לעבור לידה כדי להגיע לחדר השינה.‬
‫רגע, חשבתי שאלה יחסי תן וקח.‬
‫איך? היה לנו סקס מעולה,‬ ‫ולמרות זאת, נתתי לו ביקורת רעה.‬
‫רגע. היה לנו סקס מעולה?‬
‫גרייס.‬
‫אלוהים, איזה כיף היה לשמוע את הקול שלך.‬
‫זה... זה היופי של טלפונים.‬
‫גם זה טוב.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫היי, אני פרנקי.‬
‫אני החברה הכי טובה של אחותך.‬
‫אז את בטח אישה מיוחדת מאוד.‬
‫אל תתייחס אליה.‬ ‫היא עוברת משבר של סוף החיים.‬
‫רציתי להשאיר משהו אחריי,‬
‫אבל כל מה שעשיתי היה לחרוט‬ ‫את השם שלי על גוש קרח‬
‫ביום הכי חם באוגוסט.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אפשר להביא לך משהו לשתות?‬
‫תודה, אבל אני בעצם לא שותה יותר.‬
‫אוי ואבוי.‬ ‫-אתה אוכל אוכל?‬
‫במקרה, אני מת על אוכל,‬
‫אבל כרגע, אני פשוט שמח לראות את אחותי.‬
‫אז...‬
‫למה התקשרת אחרי כל כך הרבה שנים?‬
‫הייתי רעבה...‬
‫ליצור איתך קשר מחודש.‬
‫גם אני.‬ ‫-טוב, אני אשאיר אתכם לבד.‬
‫אם תשימו לב שאני מסתובבת פה,‬ ‫זה רק כי אני מצותתת לכם.‬
‫עוד שעה?‬
‫את כבר מאחרת בשעה.‬
‫תקשיבי, אם בריאנה תתפוס אותי איתה,‬ ‫היא תהרוג אותי.‬
‫מה? לא, לא, רק אותי.‬
‫לא נראה לי שהיא תרצח פעוטה.‬
‫לא, לא הדגשתי את המילים "נראה לי".‬
‫אוי, לעזאזל. לעזאזל. אני חייב לנתק.‬
‫חייב לנתק.‬
‫היי.‬
‫הנה. כן.‬
‫נלך... לנמנם קצת.‬
‫רק...‬
‫כן.‬
‫בסדר, הנה. כן.‬
‫מותק?‬
‫יש לי הפתעה!‬
‫בסדר, תהיי בשקט בשביל דוד שלך,‬ ‫אבא שלך, והחבר הכי טוב שלך, בארי,‬
‫ויכול להיות ששנינו נשרוד.‬
‫היי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בוחן פתע. אם היית יכול לבקש עכשיו‬ ‫כל דבר בעולם, מה היית מבקש?‬
‫מכונת זמן.‬
‫בדיוק. חזרה לזמנים פשוטים יותר.‬
‫בוא נגיד את האמת. אנחנו לא הורים!‬
‫אנחנו בגיל הנעורים!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫פטריות.‬
‫בוא נהיה מוזרים.‬
‫הלילה? אני לא חושב שזה רעיון טוב...‬
‫מבחינת הקיבה שלי.‬
‫אכלתי עכשיו שזיפים מיובשים.‬
‫תצטרך לסבול בשקט, כי יש לי תוכנית.‬
‫בוא נבלע אותן כמה שיותר מהר,‬ ‫ונשים את "לפריקון 2".‬
‫מותק, אנחנו משחזרים את הדייט השני שלנו?‬
‫אני רק מזכירה לך כמה אני קסומה.‬
‫איך אפשר לשכוח?‬
‫רצנו קילומטרים אחרי מכונית‬ ‫כי חשבנו שהיא חטיף שוקולד ענקי.‬
‫וכל זה יכול להיות שוב שלנו.‬
‫היי, חנון, תגדל ביצים, אחרת אני‬ ‫אאכיל אותך בכוח כמו בפעם שעברה.‬
‫לא! לא. זאת אומרת...‬
‫אני אאכיל את עצמי.‬
‫ברגע שהבטן שלי תירגע.‬
‫בדרך כלל זה לוקח שישים דקות.‬
‫מה זה בדיוק?‬
‫לעזאזל.‬
‫זה גרב של אחת מהבובות שלי.‬
‫זה שק שינה. שיחקתי ב"מחנה גלקטיקה".‬
‫זה...‬
‫מה הריח הזה?‬
‫בטח השזיפים.‬
‫לא.‬
‫זאת היא.‬
‫הריח שלה נודף ממך.‬
‫אין מצב.‬
‫היא פה?‬
‫אלוהים...‬ ‫-אין מצב!‬
‫מי?‬ ‫-איפה היא?‬
‫אני יודעת שהיא איפשהו פה.‬
‫בריאנה, בחייך.‬
‫בלינגהם!‬
‫תראי לי איפה את!‬
‫אני יודע שחפרתי לך על הנכדים שלי.‬
‫אבל אני נשבע לך, כשהקטנה מחייכת אליי...‬
‫הלב שלי מתמלא.‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מה ממלא אותי?‬
‫פפריקש עוף.‬
‫אתה זוכר את הפפריקש שאכלנו תמיד בילדות?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫מדהים איך מאכלי ילדות‬ ‫מעוררים זיכרונות, נכון?‬
‫בדיוק.‬
‫זכור לך שהעוף היה מאודה עד שהוא השחים?‬
‫את יודעת, נהגתי להכין פפריקש עוף‬ ‫לאשתי כל הזמן. היא מתה על זה.‬
‫נדמה לי שלא הכנתי את זה מאז שהיא מתה.‬
‫השתמשת במים או בציר?‬
‫כשהיא הייתה בחיים.‬
‫אני מצטערת שפספסתי את ההלוויה.‬
‫אני מצטער שלא הכרת אותה.‬ ‫-גם אני.‬
‫יכולנו לאכול ביחד את הפפריקש של אימא, ו...‬
‫היינו רואות אותך מוסיף בצל?‬
‫אימא לא הכינה פפריקש עוף.‬ ‫זה היה המאכל של אבא.‬
‫מה?‬
‫הוא הכין את הפפריקש?‬
‫חשבתי שבגלל זה רצית להכין פפריקש.‬ ‫כי התגעגעת אליו.‬
‫לא, אני מתגעגעת...‬
‫לעוף.‬
‫הפסקתי לאכול עוף לתקופה...‬
‫ואז רציתי למצוא מנה ממש מיוחדת כדי...‬
‫לחזור מחדש לעולם העוף.‬
‫אז זה לא קשור לאבא.‬
‫ג'פרי, אפילו לא ידעתי שהוא הכין את זה.‬
‫אלוהים, אי אפשר לדבר על משהו חוץ מאבא?‬
‫אז בגלל זה לא דיברנו שנים?‬
‫כי את פוחדת שבסוף נדבר על אבא?‬
‫אי אפשר להמשיך בשיחה קלילה וידידותית?‬
‫מבוססת מתכונים?‬
‫את אחותי. אני רוצה לנהל איתך שיחה אמיתית.‬
‫אבל אתה רוצה לדבר רק על אבא.‬
‫כן, אבל זה לא אומר שצריך לדבר‬ ‫על היום הנורא ההוא בחוף.‬
‫הוא מאפיל על כל השאר.‬
‫אני בסך הכול רוצה לדעת עליו יותר.‬ ‫הייתי בן ארבע כשהוא מת.‬
‫אין לי זיכרונות ממנו.‬ ‫-אז יש לך מזל, ג'פרי.‬
‫לא היית צריך לעבור את זה. תגיד תודה.‬
‫סליחה אם אני לא חושב‬ ‫שיש לי מזל שלא הכרתי את אבא שלי.‬
‫גם לא היית צריך לראות‬ ‫את האדם שהכי אהבת בעולם‬
‫נעלם בתוך המים ולא חוזר.‬
‫איזו פריצת דרך!‬
‫אבל אם נהנית מהסקס,‬ ‫למה כתבת עלינו ביקורת כל כך גרועה?‬
‫לא אהבתי את המחזה.‬
‫למה כל כך קשה לכולם להבין את זה?‬
‫רוברט היה מפוזר לגמרי.‬
‫כשהוא התחיל את "המזל הוא אישה",‬ ‫חשבתי שיהיה לי מזל אם השיר יסתיים.‬
‫באמת לא אהבת את ההפקה?‬
‫זה אומר ש...‬ ‫-כן, פיטר, כן.‬
‫זה אומר שממש אהבתי את האחרות.‬
‫ועכשיו אני אומנם מרגיש שזה עלוב,‬ ‫אבל אהבתי גם אותך.‬
‫ואם רצית שאשנה את הביקורת,‬
‫אם זה היה כל כך חשוב לך,‬
‫כל מה שהיית צריך לעשות זה להסתובב ולבקש.‬
‫אז...‬
‫עכשיו מאוחר מדי?‬
‫ככה נראה לי.‬
‫כי...?‬ ‫-טוב,‬
‫הבאת אותי הנה כדי לסחוט אותי,‬
‫ואז אמרת לי שאתה שוכב איתי‬ ‫במשך שנים מסיבות ציניות.‬
‫בבקשה, אל תעשה את זה!‬ ‫-מה הסיפור?‬
‫כל אחד מקבל ביקורת גרועה מדי פעם.‬
‫אבל הפעם זה שונה.‬
‫רוברט מאבד את הזיכרון שלו.‬
‫הוא בקושי הצליח לעבור את המחזה.‬ ‫-מה?‬
‫נאלצתי לשכנע אותו להשתמש באוזנייה,‬ ‫ולחשתי לו את השורות מאחורי הקלעים.‬
‫בגלל זה היית צריך להיות מאחורי הקלעים?‬
‫חשבתי שאתה פשוט לא רוצה לקנות כרטיס.‬
‫זה המחזה האחרון של רוברט.‬
‫קיוויתי להגן עליו‬ ‫מהתמודדות עם העובדה הזאת.‬
‫אבל...‬
‫כנראה שאי אפשר באמת להגן על מישהו‬ ‫מהתמודדות עם מה שהוא צריך להתמודד איתו.‬
‫שיחקתי קלפים עם אימא שלי בכל יום ראשון.‬
‫ואז היא התחילה...‬
‫בהתחלה חשבתי שהיא מרמה.‬
‫די מהר הבנתי שהיא פשוט לא זוכרת.‬
‫אני הבנתי שהיא לא יכולה‬ ‫לשחק ברידג' הרבה לפניה,‬
‫והלוואי שיכולתי להגן עליה מפני זה.‬
‫בבקשה, תן לבעלי הזדמנות לסיים‬ ‫את קריירת המשחק שלו בכבוד.‬
‫אני אשנה את הביקורת בערב.‬
‫אני ממש מצטער על מה שקורה לכם, סול.‬
‫אני מזדהה איתך בכל ליבי.‬
‫תודה, סיימון.‬
‫פיטר, אתה אכלת אותה. נתראה במהדורת הבוקר.‬
‫אתה כזה מדליק כרגע.‬
‫תתקשר אליי. אולי. חתיכת חרא.‬
‫הוא מתחיל ממש למצוא חן בעיניי.‬
‫אני ממש מצטערת על אבא שלך.‬
‫כן, אני יודעת, פרנקי.‬
‫אני לא יכולה לדמיין כמה זה הכאיב לך.‬
‫וזה מסביר כל כך הרבה.‬
‫הפחד שלך מפני קשרים ומפני אובדן פתאומי.‬
‫למה את לא מסכימה להיכנס לים.‬
‫פרנקי, את יודעת‬ ‫למה אני לא מסכימה להיכנס לים.‬
‫הדגים עושים שם קקי.‬
‫כדאי שאלך, גרייס.‬
‫ברור שאני מזכיר לך הרבה דברים‬ ‫שאת לא רוצה לחשוב עליהם.‬
‫סליחה שהעצבתי אותך.‬
‫אתה באמת הולך אפילו בלי חיבוק?‬
‫או מתכון?‬
‫ג'פרי, אל תלך.‬
‫אני חושבת שיש דרך שבה שניכם תוכלו‬ ‫לקבל את מה שאתם רוצים.‬
‫גרייס רוצה את המתכון,‬ ‫וג'פרי רוצה לשמוע על אבא שלו.‬
‫אז על כל מרכיב שתיתן לגרייס,‬
‫היא תיתן לך פרט על אבא שלך.‬
‫פרנקי, זה...‬
‫הרעיון הכי בלתי שפוי ש...‬
‫עוף אחד מפורק לחלקים.‬
‫בסדר.‬
‫כשהייתה לך דלקת ריאות,‬ ‫הוא ישן בבית החולים.‬
‫בצל קצוץ אחד.‬
‫בלילה, הוא שכב על הרצפה‬ ‫ליד המיטה שלי, ו...‬
‫ושר לי שירים של האחים מילס.‬
‫שתי שיני שום.‬
‫בימי ראשון בבוקר, היה לו ריח של וניל‬
‫כשהוא הכין לנו פנקייקים.‬
‫שתי כפיות של פפריקה הונגרית.‬
‫היה לו חיקוי מצוין של באגס באני.‬
‫את יכולה לעשות אותו?‬
‫איפה המרכיב שלי?‬
‫קורט של שבבי צ'ילי.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬ ‫-אני רוצה לנסות.‬
‫רק רגע.‬
‫כמעט שכחתי את ציר העוף...‬
‫והשמנת החמוצה.‬
‫ואני כמעט שכחתי,‬
‫שהוא אף פעם לא יצא מהבית בלי לחבוש כובע.‬
‫תודה.‬
‫תודה לך.‬
‫אין בעד מה.‬
‫מתי שתרצי. באמת, מתי שתרצי.‬
‫אני מצטער.‬
‫הן היו אמורות לאסוף אותה הרבה‬ ‫לפני שהגעת הביתה. היה מקרה חירום.‬
‫מקרה חירום? הן הלכו לעשות קניות‬ ‫ב"קוסטקו" בשעת העומס.‬
‫הן מכורות לאדרנלין.‬
‫אם הן לא היו מרגישות נורא,‬
‫הן לא היו קונות לנו חאמון דה סראנו.‬
‫רגל של חזיר?‬
‫אני מעדיפה לאכול את הארוס שלי.‬
‫בריאנה, הסכמנו שאני אהיה בכוננות‬
‫עד שהן ישתלטו על המצב.‬
‫זה זמני.‬ ‫-אבל זה לא זמני.‬
‫זה הרגיל החדש.‬
‫בעצם,‬
‫אלה החיים שתמיד רצית.‬
‫כן, אבל איתך.‬
‫באמת, בריאנה, זה לא שאני בוגד בך.‬
‫זה יותר גרוע!‬
‫אני כמו גלגל חמישי בזוגיות של עצמי.‬
‫לא נכון. לא, לא.‬
‫אנחנו משפחה פוסט-מודרנית,‬ ‫ואת הבחורה מספר אחת שלי.‬
‫אז למה שינית את הרקע בטלפון ממני אליה?‬
‫זה היה ביום התינוקות הלאומי!‬
‫התכוונתי לשנות בחזרה.‬
‫למה צריך יום תינוקות לאומי?‬
‫מה הבעיה של כולם?‬ ‫-בריאנה, תתאפסי על עצמך.‬
‫אני פה. אני אוהב אותך.‬
‫שום דבר לא צריך להשתנות.‬
‫אתה עדיין מאמין בזה? באמת?‬
‫הרגע החבאת ממני את הילדה שלך.‬
‫אתה מבין כמה זה דפוק?‬
‫בעצם, את יודעת מה דפוק?‬
‫שהרגשתי שאני חייב להחביא אותה.‬
‫זה ממש לא טוב, מה?‬
‫ו... הפטריות מתחילות להשפיע.‬
‫זה עשה את העבודה?‬
‫את מלאה?‬ ‫-כן.‬
‫יופי.‬
‫עכשיו נחזור לדבר שלי.‬
‫מה היה הדבר שלך?‬
‫אמרתי שאני צריכה‬ ‫שתעזרי לי להגיע לגדולה נצחית,‬
‫ואת הסכמת בהתלהבות.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫האם המילים "כן, בסדר, מה שתגידי"‬ ‫מזכירות לך משהו?‬
‫כן, בסדר, מה שתגידי.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אני ממוצעת, גרייס.‬
‫ממוצעת להדהים.‬
‫וככה יזכרו אותי.‬
‫אם בכלל יזכרו אותי.‬
‫איך את רוצה שיזכרו אותך?‬ ‫-לא ככה.‬
‫את יודעת, היום, לראשונה, נזכרתי באבא שלי.‬
‫זאת אומרת, ממש נזכרתי בו.‬
‫לא מה הוא עשה, או איך הוא מת או...‬
‫מה הוא היה מבחינת העולם.‬
‫אלא מה הוא היה מבחינתי.‬
‫וחשתי נחמה שמעולם...‬
‫לא ידעתי שאני יכולה לחוש.‬
‫אלוהים, הלוואי שהוא היה יודע‬ ‫כמה טוב הוא גרם לי להרגיש.‬
‫לא היית רוצה שיזכרו אותך ככה?‬
‫הייתי רוצה.‬ ‫-כן.‬
‫וככה יזכרו אותך. תאמיני לי.‬
‫אין סיכוי שהאנשים שאוהבים אותך‬ ‫יזכרו אותך כאישה רגילה.‬
‫תודה.‬
‫במובן מסוים...‬
‫התובנה העמוקה הזאת הגיעה‬ ‫כי הכרחתי אותך להתקשר לאחיך.‬
‫אז כשהצלתי אותך...‬
‫הצלתי גם את עצמי.‬
‫כן, בסדר, מה שתגידי.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬