PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
OSLAVA ŽIVOTA FRANKIE B.
Ano, Jerry, volám kvůli té ledové soše na můj pohřeb.
Chápu, žes ji nechal venku, ale nemůžu ji najít.
Joan-Margaret, vidělas něco venku?
Ne, jen velký kýbl vody.
Ne, nic jsme neviděly, ale budeme hledat dál.
- Ahoj. - Ano?
Zatraceně.
Mountain Dew odmítá. Tvůj pohřeb sponzorovat nebudou.
- A co Mr. Pibb? - Voláme si.
Frankie, opraš si svůj záchodový plášť. Jsme zpátky v záchodové hře.
Panebože, konečně se ozvali z Toidy-toi Toilets?
Nejenže se ozvali, ale zítra ve tři máme schůzku s ředitelem.
To nemůžu. To mám pohřeb.
Máme poslední šanci. Zítra večer odlétá do Tokia.
Ty tam taky nemůžeš, jsi moje družička.
Tohle je skutečnost. To tvoje je šílenost.
Takže bychom tu šílenost měly zrušit.
Ale já ve čtvrtek umřu.
- Neumřeš ve čtvrtek. - Umřu!
Pokud tomu nevěříš, zkus se s tím prostě smířit,
protože jsem tvá nejlepší kamarádka.
Frankie, já jsem se s tím smířila.
Tři měsíce jsem tě utišovala,
vzala jsem tě k doktorovi, dokonce jsem hledala tvého vraha.
A bezvýsledně.
- On nebo ona je stále na svobodě. - To je směšné.
Nezmeškám schůzku s nejdůležitějším záchodovým mužem na světě
kvůli falešnému pohřbu.
Ty nepůjdeš na můj pitomý falešný pohřeb?
Půjdu na tvůj skutečný pohřeb, ale na tu schůzku půjdu sama.
Sama jít nemůžeš.
Kdo to okoření srandovními zvukovými efekty?
Snad nikdo, protože je to obchodní schůzka.
Bez tebe to stejně bude lepší.
Pohřeb není pro ty, kdo kazí srandu.
Matka gazela se jen může dívat, jak lvi a hyeny
odkládají své neshody, aby zabili její mládě.
Proboha.
Roberte, můžeme jít?
- Kam? - Jsi objednaný k doktorovi.
Nezapomněls, že ne?
- Nejsem objednaný k doktorovi. - Jistěže seš.
Řekls mi, abych tě objednal na kontrolu krevního tlaku,
paměti a cholesterolu.
Myslel sis, že to vyjde, co?
Co by mělo vyjít? Jen se chovám normálně.
Málem jsi mě dostal. Ale nejdu.
Jsi lajdák, hochu.
Proč by mi měli kontrolovat cholesterol,
když se ví, že je hrozný?
To je tak divné.
Myslel jsem...
Tak divné.
Sole, snažil ses manipulovat někým, kdo má rád film Plynové lampy.
Bože, jak jsem mohl zapomenout?
Možná sám potřebuješ zkontrolovat paměť.
Promiň, ale musíš uznat, že ta tvoje se zhoršila.
Nikam nejdu.
Nechci, aby ti na pohřbu bylo trapně.
Máš strach, že mi bude trapně na pohřbu
kvůli ženě, která ani neumírá?
Od tebe to sedí.
A právě proto přijde na party však ty víš kdo.
Ne.
Jo!
Party Robert.
Já myslel, že Party Robert skončil v roce 1987.
Vracím ho zpátky, abych ti ukázal, že jsem pořád bystrý.
Všechny ohromím svými starými historkami jako tehdy na cestě v Irsku,
kde se Party Robert narodil.
Víš, nemusíš být „Party Robert“.
Můžeš být obyčejný Robert.
Nebo ještě líp tichý Robert.
- Party Robert je dnes tady! - Je to zítra.
Nikdy neopravuj Party Roberta.
Tady. Vezmi si tu pekárnu.
Je to spousta bolestivých vzpomínek.
Víš to jistě?
Miluju vůni čerstvého chleba.
Chci, abys cítil tu vůni v tvém novém životě.
- Děkuju ti. - Jo.
Použili jsme někdy tu pekárnu?
Panebože. Moc mě to mrzí. Jak se máš?
Jsem v pohodě. Jen...
Chci, abys věděl, že máš mě.
Děkuju ti.
Moc to pro mě znamená.
Tvoje podpora moc znamená.
- Půjdu si sbalit lego. - Jo.
Co je? Co jste se rozešli, ještě jsem s ním nemluvila.
Chtěla jsem vědět, že je v pořádku.
Muset si vybrat mezi tebou a jeho dcerou? No tak.
To on porušil naši dohodu.
Nechápej mě špatně, stojím pevně za tebou.
Děkuju.
Je jen smutné, že strávil dobu ve vztahu,
který pro něj nebyl ten pravý.
A ty taky!
Víš, co by se k tomu hodilo? Stříbrná čajová souprava.
Chceš ji? Vím, že máš rád lesklé věci.
Páni. Víš to jistě? Přijde mi, že jsem tě převezl.
Dáváš mi samé drahé věci...
Pro mě je důležité, abychom nebyli ti,
kteří se hádají o věci.
- Chápeš? - Naprosto.
Zajdu pro to.
Díky.
- Barry? Pojď sem. - Jo?
Poslyš. Brianna s tebou pěkně vydrbává, jasný?
Dává ti drahé věci, které nikdo nepoužívá,
a nechává si praktické věci, které používáš denně.
Ne, tak to jistě není.
Dává mi tenhle úžasný přístroj na pečení suflé.
Kdys naposledy dělal suflé?
- No jo, chce mě odrbat. - Jo.
Sepíšu ti, co všechno potřebuješ.
- Ale můžu si nechat bazuku na sushi? - Ježíši, Barry.
Tohle je těžké.
Mami?
- Jsi v pořádku? - Naprosto.
Jsem jen trochu zhulená.
Chtělas nás vidět?
Musíme si vážně promluvit.
Sedněte si.
Jak víte, ve čtvrtek umřu.
- Pořád to platí? - Jo.
A musíte mi slíbit, kluci, že až tady nebudu,
budete na sebe vždy dávat pozor.
Jasně, mami.
Můžeme přestat mluvit o tom, že umřeš, prosím?
Ne. A teď je čas probrat vaše dědictví.
Bude, odkazuju ti...
svolení.
Prosím?
Odkazuju ti svolení.
Zpeněžit tvoji půlku domu na pláži?
Ne, ta připadne Grace.
A ty to pořád kazíš, takže to musím říct potřetí.
Odkazuju ti...
svolení.
Dobře.
Díky.
A, Kojote, tobě odkazuju svůj veškerý pozemský majetek.
- Cože? - Odkážeš mu všechno?
Všechno ne. Odkazuju ti...
Svolení. Jo. To už jsem slyšel.
A vy oba chlapci naložte s tím dědictvím, jak uznáte za vhodné.
Jo. To udělám.
Já dědím slovo.
Ano. Přesně tak.
Svolení.
Paní Hansonová?
- Youko, pravá ruka pana Fudžibajašiho. - Těší mě.
Těší se na setkání s vámi a paní Bergsteinovou.
- Frankie bohužel nepřijde. - Ale ne. Je nemocná?
Není na tom dobře.
- To možná bude problém. - Proč?
Pana Fudžibajašiho docela zaujala ve Dni D.
A i když respektuje váš obchodní talent,
chce hlavně poznat tým Grace a Frankie.
Přeložím to.
Ale nebojte, na jaře se vrátí.
Jo. Vlastně ne. Musíme to udělat hned.
A pravda je...
že jsem obě členky týmu.
- Obě členky? - Ano. Já píšu ten materiál.
Jako Simon a Garfunkel.
Simon psal a Garfunkel je nula.
Má andělský hlas. „Bridge Over Troubled Water“?
Ano, chci jen říct, že pan Fudžibajaši nebude zklamaný,
když se setká s týmem Grace.
Jsem tady.
Smuteční hosté, vítejte. Jezte!
Nejdřív se napiju.
Tys přišla střízlivá? Zelenáči.
Máme mexické jídlo
a zmrzlinový bar se spoustou polev a posypů.
Nechápu, že nás k tomu Frankie nutí.
O mrtvých se nemluví špatně, když stojí přímo tady.
Frankie, je mi moc líto tě ztratit.
O nic nejde. Já se vrátím.
Až na tebe legračně zabučí kráva, jen pozdrav.
Sluší ti to.
Protože dnes jsem „Party Robert“.
Díkybohu. Někdo by měl oživit ty suchary.
Jako by nikdy nebyli na pohřbu.
Ahoj.
- Dobře. - Všechno jsem slyšel.
Chci říct, že si neumím představit, jak to pro Barryho musí být těžké.
Prosím?
Jo, myslím na toho klučinu bez ustání.
Měří přes dva metry.
Jeho srdce určitě.
Z důvodů, které neovlivním, u sebe teď nemám mobil,
ale až ho příště uvidíš,
můžeš mu dát tohle číslo, ať mi zavolá?
Děkuju ti.
- Ahoj. - Ale ne.
Kojot mi všechno řekl. Má Barry dobrého terapeuta?
Já mám skvělého, ale je dost drahý.
Bylo by od tebe hezké, kdybys mu ho zaplatila.
Co prosím?
Když něco rozbiješ, měla bys to zaplatit.
Vážně ještě mluvíš?
- Mluvíte o Barrym? - Mám o toho klučinu strach.
Hele.
Poslyšte.
Já jsem taky klučina.
Vy...
mrchy.
Musím to všechno vstřebat.
Tohle je první z mých posledních jídel. Podkategorie „Chuť Asie“.
Drahoušku, přestaň se mučit.
Žádná vidlička. Nikdy.
Neurazím čínský lid ani ty nudle.
Umírat mladá má jen jedno pozitivum.
Nikdy nebudu stará mrzutá ubožačka,
která jí nudle vidličkou!
J-M, pojďme rozjet tu pohřební oslavu.
Všichni pojďte ven!
To je tak hezké.
Proč ta mušle?
Asi jí vše přijde málo otravné.
Vítejte na pohřbu Frankie.
A pamatujte, zlatíčka,
že pohřeb je zároveň zábava.
Než vyrazíme na pláž,
všichni si připravíte smuteční řeč.
Cože?
A žádný stres, ale budou to poslední slova, která uslyším.
Tak ať je to dojemné, vtipné, procítěné a strašidelné.
Tak to je snadný cíl.
Každý dostane 12 minut.
Můžete to přetáhnout, ale nesmíte to zkrátit.
- Svolení to nedělat? - Zamítá se.
Ahoj. Tak dobře tě neznám.
Tak zaber.
Tohle mě baví!
Závěrem tedy věříme, že kombinace našeho nápadu
a vaší technologie konečně zahájí
novou éru toalet pro seniory.
Nějaké dotazy?
Velmi působivé, paní Hansonová.
Spousta zajímavých čísel. A jedno...
Děkuju. Díky.
Prosím.
Zdá se, že váš produkt se skvěle hodí k naší značce.
Vy a paní Bergsteinová můžete velmi prospět našemu podnikání v USA,
možná po celém světě.
Takže můžu vám říkat „partner“?
Víte, úspěšný obchodní vztah
začíná silnými základy.
Vzájemnou důvěrou.
Znáte japonskou tradici nomikai?
Jistě.
Jdete na skleničku s přáteli, kolegy, potenciálními obchodními partnery...
Takže půjdete se mnou a mými lidmi na trochu saké?
Pokud tím „trochu saké“ myslíte „hodně saké“.
Zdá se, že jste zábavnější, než se zdá.
Nepoznal jste to z mého...?
Jsem zvědavý, co si vyberete za píseň na karaoke.
Teď mě prosím omluvte.
S tím karaoke to nemyslí vážně, že ne?
Zcela vážně. To má velmi rád.
Jasně.
V San Diegu není dost saké, abych tam šla sama a zpívala.
Já nezpívám ani ve sprše.
Víte, karaoke je pro pana Fudžibajašiho velmi důležité.
Pro něj jde o pokoření se před týmem.
Nerada se chlubím, ale už teď jsem docela pokorná.
Možná bych mohla víc vypít?
Když to neuděláte, obávám se, že to bude vnímat, že se stavíte nad tým.
- A to není dobré? - To je špatné.
Zatraceně.
Nemáme na to celý den, lidi.
Ta žena zítra vydechne naposledy.
Je těžké psát smuteční řeč, když tu řveš,
ať napíšu smuteční řeč.
Ty jsi ale komik.
Proč neproneseš všechny řeči sám?
Dostaneš všechno. Měl bys mít i všechny řeči.
Už chápu. Zlobíš se na mě kvůli mému dědictví.
Jak říkával táta: „Je to fér, jen to není rovné.“
Jo, taky investoval do takzvaného Betamaxu,
tak mi to sakra říkej.
Myslím, že mluvit o tom v den, kdy máma umírá, je nechutné.
Máma neumírá dnes, umře zítra.
Nic nevíš.
To je nádhera, zlato.
Tohle ne.
Proč to vůbec děláme? Smuteční řeč by měla mít Grace.
Proč tu není? Je to divný.
Mami, kde je Grace?
Očividně někde jinde. Asi se nemohla obtěžovat.
A teď se vraťte k psaní zatraceně roztomilých věcí o mně!
Tohle ne.
Tady Frankie. Ozvu se vám. Pokud už není po čtvrtku.
V tom případě mrkněte na nebe a čekejte na znamení.
Frankie, zvedni sakra už ten telefon!
Víš, že bez tebe nemůžu zpívat.
A máme šanci ten obchod uzavřít. Ale jen když rychle přijedeš.
Zdržovala jsem, co to šlo.
Parkuju před barem a oni si myslí, že jsem se ztratila.
Frankie, vím, že jsem ti rozbila karaoke, ale já...
Sakra, teď jsem si vzpomněla, že jsem to hodila na mého vnuka.
Frankie, slibuju, že ti koupím nové,
ale jen když sem hned dorazíš...
- Našla jsem to. - Jo.
Můj vnuk mi rozbil navigaci.
- Zabralo to. - Jo.
- Pojďme na karaoke. - Jo. Hned jsem tam.
Musíme tam jít všichni společně.
Ahoj. Nic jiného neměli.
- Co tady děláš? - Chtělas to.
Nemyslela jsem to vážně.
- Fajn. Tak já půjdu. - Ne. Teď nemůžeš odejít.
Budu za krávu, která tě vyhnala.
- Říkáš, ať odejdu. - Ale teď ti říkám, abys zůstal.
Vlastně mám na tebe prosbu.
Všem nakukej, že od rozchodu se máš opravdu dobře.
Proč?
Protože mě se nikdo neptá, jak se mám, a to je blbý.
Když uvěří, že se máš dobře, možná se mnou budou trochu soucítit.
Fajn. Ale vezmu si talíře.
Platí.
- Můžu to dát do kuchyně? - Jo.
Drazí milovaní, Frankie nezemře, dokud žije v našich srdcích.
A tady na pláži. Přímo tamhle.
Snaží se protáhnout přechod na druhou stranu,
aby mohli přejít starší lidi.
Ale je na pokraji zhroucení, dokud se neobjeví Grace a vše nezachrání.
Já znám líp Grace než Frankie.
Díkybohu je ona pořád s námi.
Je pořád s námi, že?
Bože.
Frankie má ten nejlepší nápad na vibrátor...
Sakra, to byla Grace.
Trhni si.
Frankie.
Všichni jsme si dnes o té úžasné ženě dnes uvědomili,
že když na ni myslíte, musíte myslet i na mámu.
Tak to sakra zkus!
Dobře!
Tak dobře.
Fajn.
Pamatuju si, jak byly...
Ony?
No tak, běž od toho.
Frankie!
Nedostali jste snad zprávu, že je to můj pohřeb?
Někdo z vás musí mít historku o Frankie bez Grace.
Ale no tak!
Nejsem jen součástí dua.
Mám taky sólovou kariéru.
Jako ten chlápek s bezva hlasem, který odešel z Journey.
Ten nový je fantastický.
Někdo odešel z Journey?
Ten sexy Filipínec?
Aspoň někdo? Něco?
Počkej!
Ne.
Jak je možné, že po všem, co jsem udělala,
máte všechny vzpomínky na mě spojené s Grace?
Kdy jsem se stala poskokem ve vlastním životě?
Víte, že už roky maluju.
To jsem dělala bez Grace, ne?
Nemá někdo historku o malování?
Malování je samotářské. Není to bohaté téma.
Vzpomínám si, jak jsi namalovala krásný obraz ženy,
která vypadala jako Drákula
a která pije martini...
Allison, nechceš už s tou historkou přestat?
Proč?
Víte co? Jdu pryč.
Teda já jsem pryč,
ale nejdřív zmizím odsud.
A chápu, že je to matoucí.
Kam jdeš?
Namalovat něco, co není Grace.
Aha, to byl obraz Grace.
Sakra.
Moc díky, žes všem řekl, že rozchod zvládáš dobře.
Zabralo to?
Ani ne. Všichni tě mají radši než mě.
To je překvapení?
Náš pár se jmenoval „Barry“.
Každopádně si toho vážím.
Vím, že je těžké předstírat, že je všechno v pohodě.
Vlastně to...
nebylo tak těžké.
Dobře.
- Ale proč? - Protože jsem nic nepředstíral.
Jsem v pohodě.
Ty ne?
Jo.
No jasně.
Naprosto.
Jsem víc než v pohodě.
Vlastně se mi tak nějak ulevilo.
Můžu být s Molly a neřešit, co si pomyslíš.
Možná si pořídím další dítě.
Přijde mi to správné.
Dobře.
A podívej na sebe, vedeš si skvěle.
Je ti teprve 41 let a máš před sebou celý svět.
Nemáš práci, takže můžeš dělat cokoli.
Je to nový začátek.
Já se tak těším na svou budoucnost.
To bys měla.
Promiň, musím to vzít. Práce.
Nemám tvoji svobodu.
Ahoj.
Jo.
Co se děje?
- Počkej. - Co je?
Už to mám.
- Historku o mámě. - Bez Grace? Fakt?
Jo. S Grace to nemá nic společného.
Je o tom, jak mi máma změnila život.
Loni mě požádala, abych jí přišel pomoct něco přesunout.
Krabici vibrátorů, záchod, jako obvykle.
A pak jsem uviděl portrét, který namalovala,
neuvěřitelně krásné ženy.
Úplně mě to dostalo.
Pak se ta žena objevila a od té doby jsem do ní zamilovaný.
A teď se budeme brát.
Bez mámy by se to nestalo.
A nevím, jestli to vůbec víš,
ale jednou večer mi Frankie říkala, že to celé naplánovala.
Chtěla nás dát dohromady.
- Cože? - Bože.
Skvělá historka.
Co ti zase vadí?
Teď jsem zjistil, že ti máma dala i moji bývalou holku.
Kvůli tomu se naštveš?
Takže kdo nás nakonec zachrání před tím medvědem?
Byla to Sonia, naše servírka z kavárny U Dottie.
Ukázalo se, že její otec byl běloruský krotitel medvědů ze Smolensku.
Tak co moje paměť, pane?
Nevím, jestli je něco z toho pravda,
ale pamatuješ si to dokonale.
Tak jo, vy dva jste rozkošní.
A Party Robert? Pane jo!
Kdes získal tak neuvěřitelný drahokam?
Drahokam bych mu neříkal. Viděls ho hrát?
Ale jdi.
Vidím, že budeme přátelé.
Ne, děkuju ti.
Měl jsem štěstí.
Jestli chcete slyšet, jak jsme se se Solem dali dohromady, usaďte se.
Byl krásný jarní den na východním pobřeží.
Ano, to byl.
Byli jsme v New Havenu.
Byli jsme v baru na molu a pamatuju si, že Sol zpucoval
drzého číšníka.
Pil martini s olivami navíc.
Roberte, nepotřebují slyšet...
Nikdy na to nezapomenu.
Azurová obloha zvýraznila ty nádherné modré oči.
A dodnes vidím tu zelenou košili s vyhrnutým límečkem...
Takže od něj ji má Grace.
- Roberte. - Co je?
Myslím, že si to pleteš.
Nebyli jste se Solem v hotelu v New Yorku?
Vzpomínám si dobře na polibek ve výtahu?
Panebože. Sole.
Ne, to nic.
Seniorská chvilka.
Sledovali jste včera sport?
Já ne, ale lidi to prý dělají.
Teď jsi měl šanci, hochu.
OTEVŘENO DLOUHO KOKTEJLY
Roznesu tě na kopytech, Neile Diamonde!
Dám vám 50 babek, když to tu podpálíte.
Jste na řadě.
Teď jsem si vzpomněla, že něco mám.
Co když vám zítra zavolám?
Grace.
Jsem nadšený vaším záchodem
a těším se, až uslyším vaši píseň.
- Vraťme se k tomu záchodu. - Po písničce.
Radši bych obráceně.
Ale no tak.
Všichni zpívali.
Horší než Youko být nemůžete.
Děkuji, pane.
Přivítejme na pódiu naši novou oblíbenou Američanku.
Grace!
- Grace! - Ne. Pane Fudžibajaši,
respektuju vás, vaši společnost
i vaše ztvárnění písně „Sweet Caroline“, ale já nemůžu.
- Musíte. - Ne.
Ne. Já vážně nemůžu.
Moje nejhorší noční můra je zpívat před lidmi.
Moje taky.
Není to zábava?
Teď vy.
Vy nerozumíte? Já sakra nemůžu!
V japonské kultuře je nepřípustné znevážit
potenciálního obchodního partnera.
Jo. Tady to máme taky.
První historka bez Grace.
Půjdu jí říct, ať si přijde poslechnout
skvělou Kojotovu historku o ní.
- Neměl by to udělat Kojot? - Rozdělíme se napůl?
Nebo to chceš říct celé?
- Je to moje historka. - Vlastně naše historka.
Jasně.
Tak co kdybychom šli my dva?
Já jdu.
Dávám si svolení promluvit s ženou, která mi to svolení dala.
Ty máš formálně svolení?
Ještě neumřela.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová