EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
EN FEIRING AV LIVET TIL FRANKIE B.
Ja, Jerry, jeg ringer om isskulpturen til begravelsen min.
Ja, du satte den utenfor, men jeg finner den ikke.
-Joan-Margaret, så du noe utenfor? -Nei, bare en stor bøtte med vann.
Nei, vi fant ingenting, men vi fortsetter å lete.
-Ha det. -Ja? Pokker heller.
Mountain Dew avslo. De vil ikke sponse begravelsen din.
-Hva med Mr. Pibb? -Vi ringer frem og tilbake.
Frankie, finn frem toalettkappen. Vi er tilbake i toalettbransjen.
Har du hørt fra Toidy-toi Toilets?
Og ikke bare det. Vi har et møte med konsernsjefen i morgen kl. 15.
Det går ikke. Det er samtidig som begravelsen min.
Dette er vår siste sjanse før han flyr tilbake til Tokyo.
-Du kan ikke dra. Du er min brudepike. -Dette er ekte. Det er helt sinnssvakt.
-Vi burde avlyse den sinnssvake greia. -Men jeg kommer til å dø på torsdag.
-Du skal ikke dø på torsdag. -Jeg skal det!
Kan du bare si deg enig i det siden jeg er din bestevenninne?
Frankie, jeg har sagt meg enig i det. I tre måneder har jeg blidgjort deg.
Jeg har tatt deg med til legen.
-Jeg jaktet til og med på morderen. -Og du mislyktes.
-Han eller hun er fortsatt på frifot. -Dette er helt latterlig.
Jeg nekter å gå glipp av et møte med verdens viktigste toalettmann
for en falsk begravelse.
Du nekter å komme i min falske begravelse?
Jeg kommer i din virkelige begravelse, men dette møtet skal jeg ta alene.
Du kan ikke dra alene.
Hvem vil krydre det med gøyale lydeffekter?
Forhåpentligvis ingen. Det er et forretningsmøte.
Det blir mer gøy uten deg uansett.
En begravelse er ikke et sted for en festbrems.
Gasellen kan bare iaktta mens løvene og hyenene
legger sine uenigheter til side for å drepe kalven hennes.
-Herregud. -Klar til å dra, Robert?
-Hvor da? -Til legetimen din.
Du har vel ikke glemt den?
-Jeg har ingen legetime. -Jo, det har du.
Du ba meg om å bestille en time
for å sjekke blodtrykket ditt, hukommelsen din og kolesterolet ditt.
Du trodde det ville fungere, du?
-Jeg oppfører meg veldig normalt. -Du lurte meg nesten, men jeg drar ikke.
Du ble slurvete.
Hvorfor vil jeg sjekke kolesterolet når alle vet det er forferdelig?
Det er så rart. Fordi jeg trodde…
Så rart.
Sol, du prøvde å manipulere en mann hvis favorittfilm er Gaslight.
-Hvordan kunne jeg ha glemt det? -Kanskje hukommelsen din må sjekkes?
Jeg beklager, men du må innrømme at din er blitt verre.
Kommer ikke på tale.
Jeg vil ikke at du skal bli flau i begravelsen.
Du er bekymret at jeg vil bli flau når hun som skal begraves, ikke skal dø?
Det er drøyt.
Og bare av den grunn skal du-vet-hvem være med.
-Nei! -Jepp!
-Fest-Robert. -Pensjonerte ikke du Fest-Robert i 1987?
Jeg bringer ham tilbake for å vise at jeg er kvikk.
Jeg skal fortelle historiene mine slik jeg gjorde på den Irland-turen
der Fest-Robert ble født.
Du trenger ikke å være Fest-Robert. Du kan bare være Vanlig-Robert.
Eller enda bedre, Stille-Robert.
-Fest-Robert er her i kveld! -Det er i morgen.
Aldri korriger Fest-Robert.
Her, du burde få ta brødbakeren. Den bringer for mange vonde minner.
Er du sikker? Dog jeg elsker lukten av ferskt brød.
Jeg vil at du skal ha den lukten i ditt nye liv.
Takk. Brukte vi den i det hele tatt?
Herregud. Det er så leit. Hvordan går det?
-Det går bra. Jeg bare… -Jeg er her for deg.
-Takk. Det betyr så mye. -Din støtte betyr alt for meg.
-Skal pakke legoene mine. -Ja.
Har ikke snakket med ham siden dere slo opp.
Jeg ville vite om han var ok.
Å måtte velge mellom deg og hans egen datter? Kom igjen.
-Det var han som brøt avtalen vår. -Ikke misforstå. Jeg støtter Brianna.
Takk.
Han kastet bare bort så mye tid på et forhold som ikke passet ham.
Du også!
Vet du hva som ville passe med legoene? Teserviset i sølv.
Vil du ha det? Du liker jo blanke ting.
Jøss. Er du sikker? Det føles som jeg snyter deg.
Du gir meg alle de dyre tingene…
Det er bare veldig viktig for meg at vi ikke er som folk som slåss om ting.
-Skjønner du? -Så absolutt.
-Skal hente det. -Takk.
-Barry? Kom hit. -Ja?
Ok. Brianna snyter deg. Hun gir deg de dyre tingene som ingen bruker,
så hun kan få tingene dere bruker daglig.
Nei, det kan ikke stemme.
Se så flott denne elektriske sufflémaskinen er.
Når lagde du sist en sufflé?
-Hun snyter meg. -Ja.
Jeg skal lage en liste over alt du trenger.
-Men jeg får beholde sushi-bazookaen? -Herrejesus, Barry.
Dette er tøft.
-Mor? Går det bra? -Så absolutt.
-Jeg er bare litt stein. -Du ville snakke med oss?
Vi må ta en alvorsprat. Sett dere.
Som dere vet, skal jeg dø på torsdag.
-Skal det fortsatt skje? -Ja.
Og gutter, dere må love meg at når jeg er død,
vil dere alltid passe på hverandre.
-Selvsagt, mor. -Kan vi slutte å snakke om din død?
Nei. Og nå er det på tide å diskutere arven deres.
Bud, til deg etterlater jeg: tillatelse.
Unnskyld?
-Til deg etterlater jeg: tillatelse. -Til å selge din andel av strandhuset?
Nei, den skal Grace få.
Og du ødelegger øyeblikket, så jeg må si det en tredje gang.
-Til deg etterlater jeg: tillatelse. -Ok. Takk.
Og Coyote, til deg etterlater jeg alle mine jordiske eiendeler.
-Hva? -Gir du ham alt?
-Ikke alt. Til deg etterlater jeg… -Tillatelse. Ja. Jeg hørte det.
Bruk arven deres slik dere selv vil.
-Ja, det skal jeg. -Min er et ord.
Ja, det er den.
Tillatelse.
Mrs. Hanson?
-Youko, Mr. Fujibayashis høyre hånd. -Hvordan står det til?
Han gleder seg til å møte deg og Mrs. Bergstein.
-Frankie kunne dessverre ikke komme. -Å nei. Er hun syk?
Vel, hun er ikke frisk.
-Det kan bli et problem. -Hvorfor?
Mr. Fujibayashi elsket henne i Shark Tank.
Han respekterer din forretningsteft,
men vil virkelig møte teamet Grace og Frankie.
Jeg avtaler et nytt møte. Han er tilbake i USA neste vår.
Å nei, vi må gjøre dette nå.
Og sannheten er… at jeg er begge medlemmene på laget.
-Begge medlemmene? -Ja. Jeg skriver stoffet.
Det er som Simon & Garfunkel. Simon skrev, og Garfunkel er et null.
Han har en englestemme. "Bridge Over Troubled Water"?
Ja, men poenget mitt er at Mr. Fujibayashi ikke vil bli skuffet
over å bare møte Grace.
Jeg er med.
Sørgende, velkommen. Spis!
-Først skal jeg drikke. -Kom du edru? Nybegynner.
Del Taco og en yoghurtisbar med en kiste fylt med strø, er på vei.
Jeg fatter ikke at Frankie gjør dette.
Det er frekt å snakke stygt om den avdøde.
Frankie, jeg kondolerer tapet ditt.
Ingen stor sak. Jeg kommer tilbake. Bare hils hvis en ku rauter rart til deg.
-Du ser flott ut. -Det er fordi jeg er Fest-Robert i dag.
Gudskjelov. Noen må livne opp disse tørrpinnene.
Har de aldri vært i en begravelse før?
Hei.
-Ok. -Jeg har hørt alt.
Og jeg kan ikke forestille meg hvor vanskelig dette må være for Barry.
-Unnskyld? -Den lille karen har vært i mine tanker.
-Han er omtrent 210 cm høy. -Hjertet hans er det, ja.
Jeg har ikke mobil akkurat nå av årsaker jeg ikke har kontroll over,
men når du ser ham igjen,
kan du gi ham dette nummeret og be ham om å ringe meg?
Takk.
-Hei. -Å nei.
Coyote fortalte meg alt. Vet du om Barry har en god terapeut?
Min er fantastisk, men han er litt dyr.
Det ville være en fin gest om du tilbød å betale for det.
Unnskyld?
Når man ødelegger noe, burde man betale for det.
Snakker du fortsatt?
-Snakker dere om Barry? -Så bekymret for den lille karen.
Hoi. Jeg er en liten kar også.
Dere er… hurper.
Jeg må få med meg alt.
Det første av mine siste måltider. Underkategori: "en smak av Asia".
Kjære, ikke torturer deg selv.
Aldri en gaffel.
Jeg vil ikke fornærme det kinesiske folk og nudlene.
Det er bare én bra ting med å dø ung.
Jeg vil aldri bli en gammel, lemlestet taper
som spiser nudler med en gaffel.
J-M, la oss få fart på begravelsesfesten.
Alle sammen, ut!
Det er en fin detalj.
-Hvorfor konkylien? -Dette var vel ikke irriterende nok.
Velkommen, alle, til Frankies begravelse.
Og husk, mine kjære,
man kan ikke stave "begravelse" uten "gøy".
Før vi går til stranden,
burde dere få vite at alle må holde en minnetale.
-Hva? -Ikke noe press.
Dette blir de siste ordene jeg får høre.
Så gjør den gripende, morsom, oppriktig og uforglemmelig.
-Det blir jo enkelt. -Dere får tolv minutter hver.
Den kan godt være lenger, men den kan ikke være kortere.
-Får jeg slippe? -Nei.
-Hei. Jeg kjenner deg ikke så godt. -Grav dypt.
Dette er gøy!
Vi tror kombinasjonen av vår idé
og deres teknologi endelig vil innlede
en ny epoke innen toalett for eldre.
-Noen spørsmål? -Imponerende, Mrs. Hanson.
Det var mange overbevisende tall. Og én…
-Takk. -Vær så snill.
Produktet ditt passer bra med vårt merke.
Du og Mrs. Bergstein kan bli svært verdifulle for oss her i USA.
Og kanskje globalt.
Så får jeg kalle deg partner?
Et vellykket forretningsforhold begynner med et sterkt grunnlag.
Gjensidig tillit. Er du kjent med den japanske tradisjonen nomikai?
Ja visst.
Å drikke med venner, kolleger, mulige forretningspartnere…
Så du blir med og drikker litt sake?
Hvis du med "litt sake" mener "mye sake", så ja.
Du er visst mer gøy enn du ser ut til å være.
Innså du ikke det etter min…?
Jeg gleder meg til å høre karaoke-sangen din.
Unnskyld meg nå.
Han tullet om karaoke-greiene, ikke sant?
Nei, det er favorittgreia hans.
Ja visst.
Det er ikke nok sake i San Diego til å få meg til å synge alene.
-Jeg synger ikke i dusjen engang. -Karaoke er viktig for Mr. Fujibayashi.
Det handler om å være ydmyk foran teamet.
Vel, jeg liker ikke å skryte, men er ganske ydmyk allerede.
Kanskje jeg kan drikke litt mer?
Han vil tro at du hever deg selv over teamet dersom du ikke gjør det.
-Det er ikke bra? -Det er ille.
Faen ta.
Vi har ikke hele dagen, folkens.
Kvinnen skal dø i morgen.
Det er vanskelig å skrive en minnetale når du står der og maser om det.
Litt av en komiker.
Enn om du holder alle talene? Du får jo alt. Du burde ta alle talene.
Jeg skjønner. Du er sint på meg på grunn av arven.
Det er som pappa pleide å si: "Det er rettferdig, men ikke likestilt."
Han investerte også i noe som hette Betamax, så si det, du.
Det er ekkelt å snakke om dette den dagen mor skal dø.
Mor skal dø i morgen, ikke i dag.
Du vet ingenting.
Det er flott, kjære.
Ikke det.
Hvorfor gjør vi dette? Grace burde holde minnetalen.
-Hvorfor er ikke hun her? Det er rart. -Mor, hvor er Grace?
Hun er åpenbart et annet sted. Hun gadd visst ikke å komme.
Fortsett å skrive søte ting om meg!
Ikke det.
Frankie her. Jeg ringer deg.
Med mindre det er etter torsdag. I så fall, se opp og vent på et tegn.
Frankie, ta telefonen! Du vet at jeg ikke kan synge uten deg!
Vi kan hale i land avtalen, men bare hvis du kommer fort.
Jeg har utsatt det så lenge jeg kan.
Jeg står utenfor baren. De tror at jeg har kjørt meg vill.
Frankie, jeg vet at jeg ødela karaokemaskinen din, men jeg…
Helvete, jeg husket nettopp at jeg klandret barnebarnet mitt for det.
Jeg skal kjøpe deg en ny en, Frankie, men bare hvis du kan komme hit med…
-Jeg fant frem. -Ja!
Barnebarnet mitt ødela GPS-en.
-Vel, den fungerte. -Ja.
-La oss synge karaoke. -Ja. Jeg kommer straks.
Vi må gå inn sammen.
Hei. Det var alt butikken hadde.
-Hvorfor er du her? -Du inviterte meg.
-Jeg mente det ikke. -Greit. Da drar jeg.
Nei, du kan ikke dra nå. Da vil jeg se ut som et rasshøl.
-Du ber meg jo om å dra. -Men nå ber jeg deg om å bli.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Overbevis alle om at det har gått bra med deg etter bruddet.
-Hvorfor? -Ingen spør meg om hvordan det går.
Hvis de tror det går bra med deg, vil jeg kanskje få en smule sympati.
Greit. Men jeg får hverdagstallerkenene.
-Greit. -Er kjøkkenet greit?
Kjære forsamling, Frankie vil aldri dø så lenge som hun lever i våre hjerter.
Og her på denne stranden. Der borte.
Så hun prøver å forlenge fotgjengerlyset
så eldre faktisk kommer seg over.
Men hun holdt på å mislykkes inntil Grace kom og reddet dagen.
Jeg kjenner Grace bedre enn Frankie.
Heldigvis lever hun fortsatt. Hun lever fortsatt, ikke sant?
Herregud.
Så Frankie oppfinner en helt genial vibrator…
-Faen, det var Grace. -Faen ta deg.
Frankie.
Jeg tror at vi alle har innsett noe om denne fantastiske kvinnen i dag.
Det er umulig å tenke på henne uten å tenke på mor også.
-Prøv, for faen! -Ok.
Vel, jeg husker da de…
De?
-Kom ned derfra. -Frankie!
Fikk dere ikke med dere at dette var min begravelse?
En av dere må ha en historie om Frankie uten Grace.
Kom igjen! Jeg er ikke bare en del av en duo.
Jeg har en solokarriere også.
Som han med stemmen som forlot Journey.
-Den nye fyren er fantastisk. -En fyr forlot Journey?
-Den sexy lille filippineren? -Noen? Hva som helst?
Vent! Nei.
Hvorfor er det slik at etter alt jeg har gjort,
har dere bare minner om meg med Grace?
Når ble jeg en makker i mitt eget liv?
Jeg har malt i årevis. Det gjorde jeg uten Grace.
Har noen en historie om malingen min?
Maling er en enslig akt. Den er ikke særlig rikholdig.
Jeg husker et fantastisk maleri du malte,
av en kvinne som lignet på Dracula, som drakk en martini og…
Allison, vil du ikke slutte å fortelle om det?
-Hvorfor? -Vet dere hva? Jeg går.
Og jeg skal gå bort, men først skal jeg gå herfra.
Og jeg forstår at dette er forvirrende.
-Hvor skal du? -Skal male noe som ikke er Grace.
Det var et maleri av Grace. Helvete.
Takk for at du fortalte alle at det går bra etter bruddet.
-Funket det? -Egentlig ikke.
Alle liker visst deg bedre enn meg.
Er det overraskende? Par-navnet vårt var "Barry".
Jeg setter uansett pris på det.
Jeg vet det er vanskelig å late som alt er i orden.
Det var faktisk ikke så vanskelig.
Ok.
-Men hvorfor? -Fordi jeg ikke lot som.
Jeg er ok. Er ikke du det?
Å ja. Ja visst. Så absolutt.
-Det går kjempebra. -Jeg er faktisk litt lettet.
Jeg kan være med Molly uten å bekymre meg for deg.
Kanskje jeg får et barn til. Det føles bare riktig for meg.
Bra.
Og se på deg. Det går jo bra med deg. Du er 41 år ung med utallige muligheter.
Du har ingen jobb, så du kan gjøre… hva som helst.
Det er en ny start.
-Jeg er så spent på fremtiden. -Og det burde du være.
Jeg må ta den. Det er jobben. Jeg er ikke så fri som deg. Hei. Ja.
Hva står på?
-Vent. -Hva?
-Jeg har en historie om mor. -Uten Grace? Er du sikker?
Den har ikke noe med Grace å gjøre.
Den handler om hvordan mor endret livet mitt.
I fjor ba hun meg om å komme og hjelpe henne med å flytte noe.
En eske med vibratorer, et toalett, det vanlige.
Så så jeg et portrett hun hadde malt,
av en helt utrolig vakker kvinne.
Jeg ble så grepet av det.
Så dukket den kvinnen opp, og siden da har jeg vært forelsket.
Og nå skal vi gifte oss. Det ville aldri ha skjedd uten mor.
Jeg vet ikke om du vet det,
men Frankie fortalte meg at hun planla det hele.
Hun prøvde å spleise oss.
-Hva? -Å, gud.
-Flott historie. -Hva er problemet nå?
Jeg fikk akkurat vite at mor ga deg eksen min også.
Er du sur på grunn av det?
Så hvem berger oss fra bjørnen? Sonia, servitrisen fra Dotties kafé.
Faren hennes var en hviterussisk bjørnetemmer fra Smolensk.
Er hukommelsen min god?
Jeg vet ikke om noe av det er sant, men du husket absolutt alt.
Ok, dere er bedårende. Og Fest-Robert? Kom igjen!
Hvordan vant du en så utrolig perle?
Han er ingen perle. Har du sett ham spille?
-Vær så snill. -Vi kommer til å bli venner.
-Nei, takk. -Jeg var utrolig heldig.
Hvis du vil vite hvordan jeg og Sol ble sammen, len deg tilbake.
Det var en vakker vårdag på Østkysten.
-Det var det. -Vi var i New Haven i Connecticut.
Vi var på en bar ved bryggen, og jeg husker at Sol hadde kjeftet
på en frekk kelner.
Han drakk en martini med ekstra oliven.
-Robert, de trenger ikke høre… -Jeg vil aldri glemme det.
Den asurblå himmelen fremhevde de skjønne blå øynene.
Og jeg ser fortsatt for meg den grønne skjorten med kragen…
Så Grace fikk den fra ham.
-Robert. -Hva?
Jeg tror du blander ting.
Var ikke du og Sol på et hotell i New York?
Jeg husker et kyss i en heis?
Herregud. Sol.
Nei, det går bra.
Et seniorøyeblikk.
Så noen på sporten i går?
Jeg gjorde ikke det, men folk gjør visst det.
Det var sjansen din.
ÅPENT SENT
Spis støvet mitt, Neil Diamond!
Du skal få 50 dollar hvis du brenner ned stedet.
Du er nestemann.
Jeg husket akkurat en annen avtale. Enn om jeg ringer deg i morgen?
Grace.
Jeg er spent på toalettet ditt og gleder meg til å høre sangen din.
-Gå tilbake til toalettet. -Etter sangen.
-Jeg liker den andre rekkefølgen. -Kom igjen. Alle har gjort det.
-Du kan ikke være verre enn Youko. -Takk, sir.
Gi en applaus til vår nye favorittamerikaner.
-Grace! -Nei, Mr. Fujibayashi.
Jeg respekterer deg, ditt selskap og din versjon av "Sweet Caroline",
men jeg kan ikke.
-Det må du. -Nei. Jeg kan virkelig ikke.
Mitt verste mareritt er å synge foran folk.
Samme her. Er ikke dette gøy? Din tur.
Forstår du ikke at jeg faen meg ikke klarer det?
I japansk kultur misliker folk det når man ringeakter en mulig partner.
Ja, det er sånn her også.
Den første historien uten Grace.
Jeg går opp og sier at hun må komme og høre Coyotes fine historie om henne.
-Burde ikke Coyote gjøre det? -Skal vi dele den likt?
Eller vil du ha hele historien?
-Det er min historie. -Det er faktisk vår historie.
Ja visst. Så hva om vi går?
Jeg går.
Jeg gir meg selv tillatelse til å gå og snakke med kvinnen.
Har du teknisk sett tillatelse? Hun har jo ikke gått bort ennå.
Tekst: Kenneth Aasbø