EN ORIGINAL NETFLIX-SERIE
Hej min pige.
-Er du skæv? -Nej.
Jeg stirrer bare ned i den afgrund, der var mit liv.
Det er mit sidste maleri.
Jeg kan lide det. Minimalistisk.
Så er det perfekt.
Jeg har levet et lille, ubetydeligt liv i skyggen af en tynd alkoholiker.
Kom nu, mor. Alle er bekymrede for dig.
Ingen vil lade dig fup-dø alene. Kom tilbage til din begravelse.
Coyote har en historie, du skal høre.
Ren Frankie. Ikke et gram Grace.
Er det den om, hvordan Coyote og Jessica fandt sammen?
Ja.
Det er ikke en god historie.
Jeg vil bare gerne være alene.
Så går du glip af den store ting, vi skal lave.
-Hvad? -Okay...
Det skal jeg sige dig.
Lige nu...
-Godt nyt. Hun kommer ned. -Okay.
Og I skal giftes i dag.
Undskyld, Sol.
Nej, det er ikke din skyld.
Det er bare, at hvis sådan en aften...
En aften, der forandrede vores liv, kan gå tabt...
Jeg frygter for, om du vil miste mindet om mig.
Du har ret. Jeg har et problem.
Vi går til lægen, som du bad mig om.
Undskyld, at jeg...
...har været så stædig omkring det.
Du er da en stædig satan.
Kun sådan kunne jeg få hende til at komme ned.
Og hun forretter vielsen.
-Jeg har det ikke godt med det her. -Det ved jeg.
Vi bør kunne vælge vores egen præst.
Rodman?
Vi vælger Dennis Rodman.
I kan holde det rigtige bryllup senere. Det er bare for synets skyld.
Den falske begravelse er nu blevet til et falsk bryllup?
De opfinder falske helligdage. Det følger.
Bare gør det. Det er ikke ægte. Og det vil gøre mor glad.
Ligesom i middelalderen?
Jeg lover dig, Jessica...
...at det intet betyder for mig, at vi bliver gift i dag.
Er det din afsluttende bemærkning?
Nej...
Jeg har bare brug for mere end et bryllup til at rumme al min kærlighed.
Godt reddet.
-Sol, hvor er min blomsterkonfetti? -Jeg er i gang.
Hvorfor er vi næsten løbet tør for vodka? Er det ikke Graces hus?
Gå ovenpå.
Hun har vodka på badeværelset, i soveværelset og i gangen.
-Noget blåt. -Nej.
-Noget gammelt? -Nej.
Hvorfor pokker er folk her stadig?
-Begravelsen burde være overstået nu. -Den er forbi, søde.
Frankie udeblev.
Nu prøver vi et bryllup for at se, om det er noget for hende.
-Er brylluppet ægte? -Det er uklart.
Hvor skal du hen med min førstesals-vodka?
Hej. Jeg har lige talt med Taneth.
Der er vist blevet skåret ned.
Barry.
Er du både single og arbejdsløs?
Nej. Mit job er ikke i fare, gudskelov.
Men Mallory er snart ikke være i firmaet.
-Tager du pis på mig? -Nej.
Jeg ville have sagt op i protest, men der er sket så meget
-i mit liv for tiden. -Er det fordi jeg aflyste øjensmørret?
Jeg ringer til Taneth og forklarer. Giv mig din telefon.
Hun svarer ikke, hvis hun ser, det er mig.
Det handler ikke om smørret.
Hun synes bare, Mallory er svag. At hun er en svag leder.
Taneth er et hævngerrigt monster. Og ikke på den gode måde.
Okay.
Jeg tager mig af det. Sig ikke et ord til Mallory.
Okay.
-Men jeg er elendig til at lyve. -Du bør gå.
Men så skal jeg lyve om, hvorfor jeg går...
Jeg mister kontrollen med alle mine edder og løgne, og...
Barry. Bare gå.
Jeg siger bare, at det er testamentarens ansvar
at fortælle den testamenterede, hvad hun giver ham tilladelse til.
Hold op med der.
For det første mister jeg hørelsen, og for det andet er du en voksen mand.
Den eneste, der kan give dig tilladelse til noget, er dig.
Du har ret. Jeg behøver ikke tilladelse.
-Jeg giver tilladelse. -Ja.
Jeg tillader.
Allison. Ved du hvad?
Jeg kan gøre, hvad jeg vil. Jeg kan endda sige op.
Nej. Det kræver min tilladelse.
Jeg taler ikke med dig.
Jeg talte ikke med dig, før du ikke talte med mig.
Det er umuligt.
Jeg har lige sagt, at jeg ikke talte med dig.
Jeg kunne ikke sige det før, fordi jeg ikke talte med dig.
Jeg hørte, du ikke kom til din begravelse.
Jeg blev overvældet af alle de smukke ting, alle sagde om mig.
Og kun mig.
Du blev ikke nævnt en eneste gang.
Godt. I min alder sætter jeg pris på,
at mit navn ikke bliver nævnt til en begravelse.
Hvordan gik mødet?
-Har du haft tjekket dine beskeder? -Nej.
Det gik strålende. Nej, bedre end strålende.
Men du lagde en besked. Hvorfor ringede du?
For at hovere, naturligvis.
Jeg tror ikke på dig, og jeg vil tjekke mine beskeder.
Kunne jeg nu bare finde min telefon
-før jeg går bort. -For pokker.
Okay, tak. Så ses vi.
-Hvem talte du med? -Min mediciner.
Vi har fået en aftale med ham.
Han har allerede givet mig navnet på en neurolog.
Og vi bør tale om at gøre vores hus klar til det, der venter.
Hænge sedler op for at minde mig om ting, jeg måske glemmer,
såsom at slukke for komfuret.
Vi ser Memento igen og ser, hvordan Guy Pearce gjorde det.
Og så bør vi lægge en plan for min fremtidige pleje
så byrden ikke vil hvile på dig.
-Jeg skrider til handling. -Det kan jeg se.
Du gik direkte fra benægtelse til handling.
Ja, sådan skal det gøres.
-Men så går vi glip af den triste del. -Nu forstår du det.
Det er jo det, jeg er bedst til.
Hej med dig.
Er du okay? Jeg var lidt bekymret for dig.
Jeg har det fint.
Det var bare noget... følelseskrampe.
Men...
...tak for det.
Det med dine arme om mig.
Hør, Mal... Er du virkelig glad for dit arbejde?
-Hvad? -Har du overvejet,
hvad der ellers er til dig derude?
Hvorfor lyder du som en Herbalife-hverver?
Jeg synes bare, du er spildt hos Say Grace som Taneths lakaj.
Undskyld, men jeg er ikke længere lakaj.
Ledelsen ser mig som en ledende... leder.
Javel. Men du er jo kreativ ligesom mig.
Folk som os ender altid med at blive overset
-i et forretningsmiljø. -Jeg føler mig ikke overset.
Det gør du nok snart.
Så jeg burde sige mit gode job op og lave mit eget, ligesom dig?
Dét er interessant.
For du har ikke brug for Taneth.
Ved du, hvad jeg tror? Jeg tror, du er ulykkelig nu
og er jaloux på min succes i et job, du engang havde.
Og nu vil du have, at jeg er lige så depri som dig.
Altså.
Du bliver aldrig lige så depri som mig.
Bare fordi baren er åben, behøver du ikke udnytte det.
Jeg skal ikke køre bil. Jeg bor ovenpå.
Du skal måske køres ovenpå.
Selvfølgelig, altid på det mest logiske sted.
Mor, ceremonien skal i gang, og du skal sætte den i gang.
Kommer!
Frankie, tag nu den skide telefon.
Du ved, jeg ikke kan synge uden dig.
Vi kan få den handel i hus.
Hvad er det for et blik?
Det er mit "nå, nå"-look.
Jeg troede, det var dit "har luft i maven"-blik.
De ligner hinanden.
Men det her er mit "nogen kunne ikke slå en handel af uden Frankie"-blik.
Velkommen, alle sammen.
I dag fejrer vi Coyote og Jessicas forpligtelse til hinanden.
Hvordan fik du den tjans? Du forstår ikke forpligtelse.
Lad os bede til, at Coyote og Jessica
bliver sande partnere, der altid støtter hinanden.
Lad os også bede til, at Jessica ikke dolker sin partner i ryggen.
Og at de altid vil være der for hinanden.
Skulle Jessica ende på sit dødsleje,
vil Coyote tænke sig om en ekstra gang, før han forlader hende for et møde.
Hvad hvis Jessica allerede har forladt Coyote på den vigtigste dag
i deres karrierer?
Det her pingpong forekommer mig en kende forstyrrende på brylluppet.
Beklager, bryllupsgæster.
Grace er bitter, fordi hun fandt ud af, at hendes karriere
ikke kan synge alene.
Og jeg kan aldrig få dig til at stoppe med at synge!
Men når jeg så har brug for det, kan jeg ikke finde dig.
Damen ødelagde min karaokemaskine og gav sit barnebarn skylden.
-Kan man give børn skylden for det? -Det er ugleset.
Jeg håber, du er glad for at du gik til dit katastrofale møde.
Når jeg dør i morgen, vil du få det dobbelt så forfærdeligt.
Når du ikke dør i morgen, vil du føle dig dobbelt så dum.
Min dødsdato er ægte.
Det eneste ægte ved din dødsdato er, at den gav mig panikanfald.
Jeg er ked af, at min død gør dig oprevet. Den gør også mig oprevet.
Hvordan håndterer du det så så godt?
Det kaldes accept, Grace.
Frankie, det hedder lettelse.
-Jeg er ikke lettet. -Pis med dig.
Du vil så gerne væk herfra. Du stillede aldrig spørgsmålstegn ved det.
Du kender ikke alle spørgsmålene i mit hoved.
Jo, jeg gør, for du fortæller mig dem. Hver og en af dem.
Jeg har også et spørgsmål.
Hvorfor bliver du ikke til den rigtige afslutning?
Og hvis jeg ikke vil have alt det lort, der følger med den?
-Hvad snakker du om? -Jeg er ikke bange for døden.
Jeg er bange for at blive syg og ikke kunne gå,
eller bruge hænderne eller noget, der gør mig til mig.
Og hvad så? Så kan du ikke bruge spisepinde længere.
Jeg kan heller ikke male.
NÅ, SÅ DU ER DØD
Åh Gud.
Er vi døde?
Ja, og du slog mig ihjel. Jeg vidste det.
-Du er min morder. -Det er derfor, jeg ikke krammer.
Der kommer aldrig noget godt ud af det.
Det skulle kun have været mig. Hvorfor er du her?
Du slæber mig altid med hen til steder, jeg ikke vil hen.
Men i modsætning til juleshowet med reddede hunde,
så går vi denne gang.
Ja, sådan fungerer det jo i himlen.
Læs din brochure.
Der står: "Har du et problem, så tal med din sagsbehandler."
Se menuen. Der er to muligheder.
Hvad som helst, eller hvad som helst med ost.
-Jeg tager nummer to. -Jeg tager mig af sagsbehandleren.
Kan jeg komme ud af feriehuset i Cabo, kan jeg komme ud af det her.
Hvorfor råber du?
Det gør jeg ikke.
Åh Gud.
Jeg hører som en nyfødt.
Og min gigt er som en nyfødts.
Væn dig ikke til det, Frankie, for vi bliver ikke.
Grace, det er okay, hvis du skal tilbage.
Men jeg har accepteret, at mit liv er forbi.
Det er ikke første gang, vi troede, vores liv var forbi.
Vi var ret sikre på, vi var færdige, da vores mænd forlod os.
Men det eneste, der var ødelagt, var mit hjerte.
Nu falder hele min krop fra hinanden, og det bliver kun værre.
Det ved du jo ikke.
Kan du huske den første aften i sommerhuset?
Vi kunne ikke forestille os en bedre fremtid
end alt, der er sket før, og vi fik det til at ske, Frankie.
Sammen.
Jeg sværger, vi er ikke færdige endnu.
Og måske er det bedste stadig i vente.
Gid du havde sagt det, før du zappede mig.
Skal man banke på himlens dør?
Hejsa piger.
Åh Gud.
Du ser ud, præcis som jeg forventede.
Nej, jeg er ikke den almægtige. Næppe. Jeg er Agnes.
Bare en arbejderklasseengel.
Jeg er ikke blevet forfremmet i 250 år,
men frynsegoderne er himmelske.
Jeg skal bare tjekke jeres papirer,
så får jeg jer piger til jeres nye hjem med et blink med øjnene.
Bogstaveligt talt.
Før du blinker, må du forstå, at der er sket en fejl.
-Ja. -Nuser.
Det er ikke første gang, jeg hører det.
Jeg burde ikke være her.
Hun har ret. Det skulle bare være mig.
Jeg tjekker lige igen.
Ved du hvad? Du har ret. Der er sket en fejl.
Det sker af og til. Men det kan nemt ordnes.
RETUR
Nu du har stemplet fremme, kan du så også stemple "retur" på min?
Jeg må tilbage med Grace.
Beklager, men det er ikke muligt.
Dit navn står på listen.
Nej, du forstår ikke. Vi klarer os ikke hver for sig.
Hun ville være en katastrofe heroppe uden mig.
Bare rolig, Grace. Du kommer tids nok tilbage til Frankie.
Og hæng ikke med hovedet, før du ser dit nye atelier.
Nu kan du male igen.
Agnes, himlen virker skøn, og jeg ved, det bliver hårdt dernede,
og jeg vil ikke kunne gøre alt det, jeg kunne før.
Men hvis jeg ikke kan være hos Grace,
får jeg så mange følelsesmæssige smerter, at ikke al himlens ost kan afhjælpe det.
Hvor er du dejlig.
Men regler er regler.
Det er tid til at sige farvel.
Hvordan skal jeg sige farvel?
Jeg vil ikke sige farvel til dig.
Vi har ikke haft nok tid sammen.
Gid jeg havde kendt dig, da jeg var en lille pige.
Så ville jeg være et helt andet menneske.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
D'damer? Tiden rinder ud.
Og jeg skal ikke bede jer
tage dette stempel på højre side af mit bord
og angive "retur" på papirerne.
Jeg ville aldrig gøre sådan noget.
Undskyld, jeg vender mig lige om.
-Tænker du det samme som mig? -Ja, flot stol. CB2?
D'damer, jeg kan ikke glo ud i intetheden for evigt.
Er du klar?
RETUR
Farvel, piger.
Gud. Mor.
Mallory, hjælp hende!
Er du okay, mor?
Vi har det begge fint. Det var bare lidt jetlag.
-Hvor længe var vi væk? -To-tre sekunder?
Var det dét? Det føltes længere.
-Jeg er glad for, du er her. -Jeg er glad for at være her.
Men du må tale højere.
-Skat, det er okay. Vi må hellere gå. -Jeg kommer straks.
-Det er en Uber. -Okay.
Undskyld. Men det er den lykkeligste dag i mit liv, og det skal alle vide.
-Brylluppet var perfekt. -Ja.
Ingen familie.
Sæt jer nu ind!
-Jeg elsker dig. -Og jeg dig.
-Okay. -Af sted.
NYGIFT
Vi er blevet gift!
Jeg har indkaldt jer, fordi en af vores elever, Acorn,
har problemer med Bud.
Jeg gjorde ikke noget.
-Og hvem kalder et barn Acorn? -Det gør jeg.
-Godt navn. Efter frøet, ikke? -Hvad sker der med Bud og Acorn?
Hver gang jeg ser ham, bryder han sammen. Jeg prøver virkelig.
Jeg smiler, jeg laver sjove grimasser.
De gør også mig oprevet.
Han bliver først rolig efter frokosten.
Jeg håbede, Fred kunne kaste lys over,
hvad det er ved Bud, der udløser så meget hos Acorn.
Jeg ved måske, hvad problemet er.
Jeg har et åbent og ærligt forhold til min søn,
og når han spørger, hvorfor far bor på et usselt hotel ved motorvejen,
siger jeg, at det er fordi mors skilsmisseadvokat var så god til sit job,
at far ikke har nogen penge tilbage.
-Og jeg var mors skilsmisseadvokat? -Godt at se dig igen, Bud.
Fred, du kan gøre det klart for Acorn,
at det er en byrde, han ikke behøver at bære.
Du har ret. Jeg fortæller ham det lige efter,
at julen ikke bliver så glædelig i år.
-Åh Gud. -Jeg er nødt til at gå nu.
Jeg skal med sidste bus tilbage til mit hotel.
Jeg taler med min søn.
-Tak, frk. Alexander. -Vent lidt.
Her er en forælder mere. Stephanie Roveners far.
Den bliver grel.
Må jeg få en friseddel?
-Til...? -Til min mand.
Så han kan skrive under og give sig selv lov til at sige op.
Tak, Allison.
-Ikke foran rektor. -Er han derinde?
Er her en anden udgang?
Hej.
Hej. Hvordan ved du det?
Barry fortalte mig det forleden. Et sted mellem begravelsen og brylluppet
-og at vores mor fik stød. -Vidste du det før mig?
Derfor sagde du, jeg ikke behøvede Taneth.
Jeg ville bare give dig en blødere landing.
Tak, fordi du prøver at være der for mig.
Jeg ville bare gøre gengæld.
Jeg ved stadig ikke, hvorfor hun fyrede mig. Hvad har jeg gjort?
Det er fordi...
...at jeg droppede øjensmørret.
-Tror du? -Ja.
Helt klart.
Det var mig, Mallory.
Nu har jeg det lidt bedre.
Hej Brianna. Har du hørt, jeg har fået lønforhøjelse og forfremmelse?
Dét gør det værre.
Selvom jeg ikke arbejder her mere, kan jeg stadig fyre dig.
Kom nu. I skal nok klare jer.
Det er en bedre verden for jer at gå ind i end da jeres mor stiftede firmaet.
Han har ret.
Dengang kaldte selv de ansatte hende "Skønhedskællingen."
Hvad kaldte de mig, da jeg var direktør?
Vi forkortede din mors øgenavn.
Var jeg bare "Kællingen?"
Fedt. Det er som taget ud af et eventyr.
Og hvilket sejt navn kaldte de mig bag min ryg?
Vi kaldte dig...
...Mallory.
Jeg får ikke engang så megen respekt at blive nedgjort.
Den er led.
Jeg prøvede at få et i omløb, men det kom ingen vegne.
Hvad var det?
"Nudler."
Er du klar, Nudler?
Har jeg noget valg, Kælling?
Jeg overvejer at starte en ny virksomhed.
-Er du med? -Det viser sig, at jeg er ledig.
Jeg har lige fundet det perfekte navn.
Hvilket?
"Skønhedskællingen."
-Kan vi tale om navnet? -Nej.
Hvorfor er vi her?
-Sagde du det, og jeg glemte det? -Slet ikke.
Jeg har ikke sagt det, fordi det er en overraskelse.
Nå?
Ringer der en klokke her?
Desværre ikke.
Måske hjælper det her.
New Yorks bedste knish.
Tag en bid.
Det er lækkert.
Det er en lille tærte med kartofler.
Det sagde du også dengang.
Jeg forstår stadig ikke.
-Det ringer en klokke. -Okay.
Så kom med mig.
Gud.
Det er hotellet, hvor det skete.
Ja.
Jeg er imponeret over, hvordan du går modigt fremtiden i møde.
Og ja, på et tidspunkt kan vi ikke
få alle de gode minder fra vores liv sammen tilbage.
Men måske kan vi komme tilbage med et lige nu.
Måske endda skabe et nyt.
Jeg er vild med det.
Tag den næste, makker.
Vi har gang i noget her.
Farvel, Renee.
Joanne.
Tony. Crockett.
Tubbs.
Farvel, Fiona.
-Hvad laver du? -Tager det svære.
Jeg er færdig med at male.
Ikke hvis jeg har noget at skulle have sagt.
-Det er sådan, du ser os, ikke? -Jeps.
Fantastisk.
Jeg troede aldrig, jeg ville ende i havet igen.
Se selv, vi kan gøre alt sammen.
Jeg gik kun i til knæene. Lad os nu ikke overdrive.
Lad os gå i til taljen og få tisset af næste gang.
Du er virkelig ti år.
Jeg hører ikke noget nej fra dig.
Hvad så nu?
Tekster af: C. H. Engelbrecht