Förlåt mig, Fader...
...för jag har i sanning syndat.
Se detta vittne!
Ta tag kragen, håll honom högt och lägg sen snaran om hans hals
Lägg sen snaran om hans hals
Se denne gode man!
Se denne föredömlige arbetare!
Fru Geary, jag vill ogärna verka taktlös-
-men gav ni gravgrävarna en extra shilling?
Vad för extra shilling?
För att begrava er far djupare.
Liktjuvar betalar extra för att begravas två fot djupare.
På så vis hinner gravplundrare inte ner till dem före gryningen.
Min hustru befattar sig inte med några gravgrävare.
Hennes far kommer att vila på normalt djup.
Gode Gud, där går en död man!
-Vem är det? -Har helvetets portar öppnats?
Herre Gud, är det er bror?
Innan vi börjar, låt oss böja våra huvuden i bön.
Fader vår, som är i himmelen
Helgat varde ditt namn
Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden
Vårt dagliga bröd giv oss i dag
Emedan det har behagat Gud allsmäktig att ur denna värld hädankalla-
-vår avsomnade broders själ-
-så överlämnar vi nu hans kropp åt jordens sköte-
-aska till aska, stoft till stoft-
-förväntande uppståndelsen på den yttersta dagen.
...genom vår herre Jesus Kristus som ska förvandla våra kroppar-
-så att de varda lika med hans härlighets kropp-
-efter den kraft varmed han förmår att underlägga sig allt.
Herrn? Herr Delaney, inte sant?
-James Delaney, inte sant? -Vem är ni?
-De sa att du var död. -Det är jag också.
Fick inte min far en djupare grav? Saknades ett par shilling?
Han begravdes på det djup som motsvarar min kärlek.
Han drog skam över mig de sista åren.
Drog skam?
Vad var det för svart dravel han mumlade över graven?
Galenskap blir nedärvd genom navelsträngen.
I Afrika slår smittkoppor direkt mot hjärnan via små maskar-
-som lever i blodomloppet.
-Var är han? -Han skulle pissa.
All kommunikation med honom ska ske med mig närvarande.
Jag har fördelen av att ha läst testamentet.
-Vad ska det betyda? -Att jag vill pissa i fred.
Frun får ursäkta.
Hur visste ni att er fader var död?
Jag fick bud om hans sjukdom och bordade ett fartyg.
Hans galenskap, snarare.
Sa de inget om det?
Sjuk av ilska och förbittring.
Inte en tår fälldes vid hans grav.
Jag hörde inget piss slå mot lädret. Ni hade kanske inte behovet?
-Kom ni ut hit av en anledning? -James.
-Vem är ni? -Thoyt, er fars advokat.
Smittkoppor vanställde mig och jag kom för annat än att pissa.
I hela London var det bara er far som trodde att ni var vid liv.
Det sågs som ett symptom på hans galenskap.
Han brukade prata med er. Stod vid flodens norra strand...
-...och ropade högt ert namn! -Jag vet, jag hörde hans rop.
Er fader skrev ett testamente och gjorde mig till dess exekutor.
Han utsåg er till ensam arvtagare.
Men om ni kom hem med hopp om en förmögenhet, så finns det ingen.
Hans enda kvarlåtenskap en försåtlig arvedel.
Berätta mer om den.
Det är en liten kuststräcka på andra sidan av klotet-
-som er far ägde efter ett fördrag med en Nootkastam. En ödemark.
Om Amerika vore en gris vänd mot England-
-så är detta grisens rövhål.
Inget annat än klippor och indianer.
Marken i er fars testamente saknar inte bara värde-
-den är farlig för den som äger den.
De är mina klippor nu.
James, jag kan tillse ett omedelbart överförande av denna kvarlåtenskap.
Jag skickar en skriven proposition.
Kvinnorna som kommer hit är prostituerade, allihop.
De besöker en änklings begravning eftersom det kryllar av äldre män.
Och odjuret från Afrika är här för att roffa åt sig det han kan.
Vi borde nog låta Thoy sköta saken.
Be dem köra fram vagnen.
En sak som Afrika inte botade är att jag fortfarande älskar dig.
Och om det skulle saknas två shilling...
...dra er inte för att fråga, då Afrika gjorde mig förmögen.
Då har ni väl knappast behov av arv?
Vi skulle precis gå.
Mina herrar, då börjar vi.
Notarien skriver ner allt som sägs utom när någon höjer sin arm.
Ord under rest arm-
-protokollförs inte.
I dag ska vi alltså diskutera gamlingen Delaney...
Må han ruttna i helvetet.
Den galne skitstövelns död var en positiv nyhet-
-som vi trodde skulle gagna Ostindiska kompaniet.
Men sakers tillstånd har förändrats.
Välkommen, herr Thoyt.
Ge oss den dåliga nyheten.
I egenskap av herr Delaneys jurist närvarade jag vid hans begravning.
Och en vålnad uppenbarade sig. En son vi trodde omkommit i Afrika.
James Keziah Delaney.
Herr Wilton, jag bad er göra en del efterforskningar.
Vilket jag har gjort, herrn, med största förtjusning.
Lynnesmässigt tar han efter sin galna moder...
-...som tvångsintogs på Bedlam... -Håll er till det vi vet om pojken.
Vid elva års ålder skickade hans då utmattade far med hustru-
-sin son till Ostindiska kompaniets kadettskola i Woolwich, 1798.
Var Delaneys son en av våra?
Och, sir Stuart, märkligt nog...
...tjänstgjorde han i ert regemente.
Jag förde befäl över så många odågor att jag hunnit glömma...
Här är en kopia av hans närvaro och slutbetyg.
Du milde...
Korpral James Keziah Delaney. Utomordentliga insatser...
...utomordentliga, utomordentliga... Musköt, sjömanskap, ledarskap.
Men så inföll nådens år 1800. Då han utmärkte sig på annat sätt.
Självförtroendet måste ha underblåst dragen av galenskap från hans mor.
Nackarna han bröt tillhörde alltid befälspersoner.
Därefter har vi tillfället då han satte eld på en av flottans båtar-
-i samband med ett berusat experiment med olja och mosad potatis.
Handgemäng med en björn!
Ett uppror mot kockarna på grund av otjänlig senap.
Och han skröt vitt och brett om rikedom och gömda skatter.
Han försökte rekrytera yngre killar för att bedriva handel med indianer-
-och ta guld från aztekerna!
Lägg därtill fler nackar, fler horor och mer senap-
-innan han till sist, och nu är jag nästan utmattad-
-år 1802...
...begav sig till Afrika.
Och nu är han tillbaka.
Och Delaney låter honom ärva allt.
Däribland Nootka.
Har vi en kopia på fördraget om Nootkasundet?
Då kunde kanske våra jurister få det ogiltigförklarat?
Vi har inte hittat det, sir Stuart.
Endast originalet existerar.
Våra långdragna förhandlingar med dottern var därmed förgäves.
Om testamentet inte har lästs upp och Nootka är så strategiskt viktigt-
-varför bränner vi det bara inte?
Även om jag gjorde det-
-har sonen enligt Herrens lag arvsföreträde före dottern.
Och han såg till att tillkännage sin återkomst inför flera vittnen.
Knappast en vildes strategi.
Tack, herr Thoyt. Ni kan lämna oss.
Herr Pettifer, det är min förhoppning att er rapport från Afrika-
-är lika detaljrik som herr Wiltons.
Enligt tillgängliga befraktningsavtal äntrade han Cornwallis mot Cabinda.
Därefter äntrade han Influence på väg till Antigua.
Det var ett slavskepp.
Det förliste utanför Guldkusten. Delaney antogs ha förolyckats.
Därefter uppstod ryktena.
Det har förekommit rykten om James Delaney de senaste tio åren.
Men jag valde att i rapporten endast inkludera fakta, sir.
Inte ryktena.
-Vad är det för rykten? -Ohyggliga...
...onaturliga och med största säkerhet osanna.
Vad är det för jävla rykten?
Vem där? Pistolen är laddad!
-Men hur... -Via fartyg och vagn?
Kom hit!
Saknar du anständighet, Brace? Vad hände med herre och tjänare?
Ni får ursäkta mig, sir, men vad i helvete gör ni här?
Nej, du ursäktas inte.
Du ledde myteriet och ska hängas som den pirat du är, din odugling.
-Hur är det med benet? -Jag bröt mitt vänstra knä...
...när jag gjorde apkonster i trädet för er skull. Ni behövde en bror.
Det gör jag fortfarande.
Men en halt gammal butler får duga.
Ni verkar vara er lik.
Det är jag inte.
Inte te, brandy.
-Två glas. -Sir?
Hämta två glas.
De borde ha bjudit dig till vakan.
Tjänstefolk förväntas hålla till i baktrapporna.
I hela denna eländiga stad fanns ingen jag kunde lita på.
Bortsett från dig.
Bespara mig klagosången om tjänstefolkets elände, Brace.
Jag vet nog att du sätter i dig en halvflaska brandy varje kväll.
James...
...ni kunde ha skrivit till er far om än bara en gång.
-I slutet ropade han på er. -Jag vet.
Jag sa till honom: "Kom nu!"
"Innan tidvattnet förstör skorna." Han tände stora eldar på stranden-
-ropade ert namn och talade till er.
-Är det sorg, James? -Vad då?
Och hela tiden...
....cirkulerade måsarna över honom.
Måsar kommer bara när det finns kött.
Men det fanns kött.
Handelsmän, kallar de sig.
-Undrar ni inte vad de var ute efter? -Det vet jag redan.
Det tvivlar jag på.
Ett område som heter Nootkasundet.
Nootka var min mammas stam.
Nej, din mamma kom från Neapel.
Han köpte lite land och en fru...
...och betalade med krut.
Han sa åt mig att aldrig säga till er att han köpte henne.
Ändå berättade han allt för mig.
-När då? -När han tände eldarna på stranden.
Det finns inget med honom som förvånar mig.
I slutet var han nästan omänsklig.
Han satt här på knä och intrigerade med eldsflammornas vålnader.
Och han talade ett språk som lät som...stridande korpar.
Han talade med er, James. Och han talade med Anna.
Salish.
Min mors namn var Salish.
Ni känner till saker som bara han och jag visste!
Och det är bäst att vi aldrig talar om henne när vi har druckit brandy.
Fan!
När man lever ensam med en galning blir man själv lite tokig.
Men det vilar en förbannelse över Nootkasundet, James.
Det blir er undergång.
Tala inte med mig om förnuft, Brace.
För när det är du som säger det så väljer jag kanske att lyssna.
Och jag har svurit att göra väldigt förnuftsvidriga saker.
Nootkasundet
Om ni söker efter pengar är kontona tio år gamla.
Var är min fars inventarielistor och skeppsloggar?
Han eldade upp alltihop.
Kontoböckerna klarade sig eftersom jag gömde dem för revisorn.
Det levererades klockan sex i morse av herr Robert Thoyts tjänare.
Thoyt har försökt köpa er fars företag i tre år.
Varje gång skickade er far en skopa hästskit till svar.
Jag antar att kuvertet innehåller ett erbjudande.
Jag skulle tro det. Har ni någon hästskit på er?
Enligt pappren sträcker sig vårt hyresavtal 50 år...
...på kontoren i West India Docks. Med 32 år kvar på kontraktet.
Er far var inte där på åtta år, sir.
-Allt är igenbommat. -Då behöver jag nyckeln.
Hörni, vad håller ni på med? Fruntimmer köper ni via mig.
Det här är privat egendom.
Helga, så kul att se att du fortfarande jobbar och är vid liv.
Vet du att jag låg med dig som ung?
-Var hittade ni nyckeln? -Den här nyckeln? Den är min fars.
Horace Delaney.
Fan!
Er far slutade använda lokalerna. Det var tomt och så nära hamnen!
-Vill ni ha te? -Nej.
-Vill ni knulla? -Nej, jag vill ha tillbaka kontoret.
-Jag hoppas att han inte vill äta. -Hur mycket drar ni in?
Med arbetarna på varvet och båtarna som kommer in... Tio pund om dagen.
Ni får fem och allt vad ni önskar.
Pojkar, flickor, avsugningar, knull...
Ni har två timmar på er att tömma stället.
Så jag tog er oskuld?
-Var har ni varit, lille pojke? -Ute i världen.
Jag har flickor, men även män.
Inga bra män. Förstår ni?
Med hjärtan av sten.
Utrustade med knivar och rep. Om ni har minsta förnuft...
De som inte känner mig inser snart att jag saknar förnuft.
Missförstå inte situationen. Om du skickar hit tolv män-
-så returnerar jag tolv par testiklar i en påse.
Därefter kan vi se på när dina horor äter dem-
-innan jag skär av dina fötter och kokar dem.
-Två timmar. -Jag minns er.
Jag minns er! Jag har hört historierna.
Om jag ger er en flicka ser jag henne aldrig igen.
Det stämmer. Passa tiden.
-De har kört fram vagnen. -Så bra, jag kommer.
Du ska inte ödmjukt be honom frånsäga sig arvsföreträdet.
Du insisterar för hans egen skull att han ger dig förvaltningsrätt.
Be är ett mer kvinnligt ord.
Och varför ska du framstå som kvinnlig för honom?
Erbjudandet om 50 pund kommer med villkoret att han lämnar England.
Om han inte lämnar England så kommer jag att döda honom.
Varför?
Det är en bra fråga.
Varför känner jag så efter att ha träffat honom en gång?
Sonen till fadern till kvinnan jag älskar.
Hur kan en soldat veta att en nigger som bugar-
-sträcker sig efter en dolk i skon?
Delaney är bara en nigger nu. Det förstår du väl?
Jag har pratat med handelsmän som knappt ids återge historierna.
För kristna soldater är det brukligt att begrava fiendens döda.
Att sjasa iväg hundar och kråkor som flockas vid den döda kroppen.
Inte att ställa sig på knä bland dem.
Försök igen. Och den här gången låter du din vämjelse sätta tonen.
Hundarna här lever på självmördarna som hoppar från Blackfriars Bridge.
Jag har aldrig sett någon lyda en människas hand.
Måste vara någon sorts häxkonst.
Vad vill ni?
Tror ni att er fars barn mättar sig självt?
Jag har hört om synderna ni begått.
Det är hög tid att ni gör en insats för er egen familj.
Jag och min fru har sett om grabben i tio år...
...utan ens en penny från er och inget annat än hot från svinet.
Nu när ni är tillbaka vill jag ha betalt.
Om det inte vore för oss skulle grabben suga kuk i St. Giles.
Herr Ibbotson, jag hade för avsikt att besöka er.
Skitsnack! Ni är en lögnare, precis som er far!
Om ni ger mig er adress...
...så ska jag skriva ut en check.
-Hur mycket? -Tillräckligt.
Adjö.
Tänker ni inte ens fråga hur han mår?
Om ni ogillar att jag lugnar mina nerver med madeira-
-så borde ni vända er till Royal College of Physicians.
Så får vi ser hur många av dem som kan tänka sig att göra detta.
Jag avser att blanda maginnehållet-
-med kaliumoxid, kalciumoxid och salpetersyra.
Om 20 minuter har jag svar. Återkom när kyrkklockan ringer.
-Du ska få sona detta... -Nej.
-Följ med mig... -Jag har ingen rädsla att ge dig.
Jag känner ingen rädsla vilket jag ska bevisa.
Sjung för mig som du gjorde eller har floden fångat din tunga?
Självmord.
Det där borde lära dig att inte stjäla.
Du är inte här. Du är inte här. Jag har varken fruktan eller skuld.
Jag gjorde som andra gjorde. För vi är alla ägda.
Och vi har alla ägt andra.
Så våga inte stå där och döma mig.
I dag har jag arbete att uträtta.
Den horisontella behållaren innehåller maginnehållets gas.
Och så sanningens ögonblick.
Som ni ser har lågan skapat en spegelblank yta på glaset.
En så kallad "arsenikspegel".
Er far förgiftades.
Av densiteten av döma gissar jag på kraftiga doser en kort period...
...som bör ha påverkat hans sinnestillstånd.
-Ska han begravas igen? -Ja, och sy ihop honom.
Jag skulle rekommendera en djupare grav den här gången.
Om den här kroppen används för något annat ändamål dödar jag dig.
Låt varje yrkeskollega veta det.
Jag vet saker om de döda. Och jag kommer att veta.
-Ska något sägas vid gravsättningen? -Det är ingen som lyssnar.
Han gick med på att träffa Ostindiska.
De köpslår gärna med djävulen och lämnar oss lottlösa.
-Ditt brev gjorde föga nytta. -Han låter sig inte styras av andra.
Nåväl, vi har våra rättigheter, vilken vilden bör informeras om.
-Jag vet att han är din bror... -Halvbror.
...men han ger mig inget val.
-Jag var på väg ut. -Bra, jag är trött på dina tomma hot.
Tomma?
Jag är din make och du är min hustru!
Och jag kommer att skydda våra intressen till varje pris.
Vad honom beträffar så borde han ha stannat där han hör hemma.
I djungeln, i extatisk älskog med grisar och kedjade slavar.
Han åker snart härifrån. Du har rätt. Han hör inte hemma här.
Jag ville lämna dem personligen.
Det här är för tiden som har varit, för nutiden och för framtiden.
Visa mig pojken.
-Jag vill se om ni ljuger för mig. -Ja, herr Delaney.
-Vill ni prata med honom? -Nej, jag har dålig hand med barn.
Ödet kan spela sina spratt, så lägg undan pengar för hans framtid.
Ifall han skulle bli lika obetänksam som jag.
-Vill ni träffa honom igen? -Nej, aldrig.
John Pettifer, Ostindiska kompaniets afrikanska förvaltning.
-James Delaney. -Benjamin Wilton.
Abraham Appleby, vår präst.
Och detta är sir Stuart Strange-
-ordförande för Ostindiska kompaniets världsomspännande verksamhet.
Ni minns mig inte.
Man minns dem man ser upp till men inte dem man ser ned på.
-Ni var väl kadett? -Ja, ni var min befälhavare.
Jag skyller på brandy och hög ålder.
Slå er ned.
-Brandy? -Nej.
-Låt mig allra först framföra... -Snälla, förstå...
...att jag avskyr hyckleri.
-Givetvis. Låt oss inte låtsas... -Nej, låtsas ingenting.
Får herr Appleby avsluta en mening?
Det kom till vår kännedom att er far skänkt er ett område som ligger här.
Den lilla landsträcka som er far köpte av indianerna-
-är på grund av sitt läge intressant för såväl Hans Majestäts kungarike-
-som för det förbannade USA.
Så...
Ni har levt i Afrika i många år och känner kanske inte till...
-...att vi är i krig med USA. -Det vet jag.
Då förstår ni nog att om sundets kust skulle förbli i privat ägo-
-får vår fiende möjlighet att ifrågasätta dess suveränitet-
-när gränser skall dras.
Jag vet. Ja, jag vet.
Jag vet även att Storbritanniens och USA:s regeringar-
-snart kommer att inleda hemliga fredssamtal i Gent.
Och förhandlarna har skissat på ett förslag-
-för gränsdragningen mot Kanada när stridigheterna har upphört.
Och tack vare Nootkasundets strategiska läge kan kustens ägare-
-göra anspråk på hela Vancouverön...
...vilket i sin tur öppnar vägen mot Kina.
Så den här lilla landsträckan som min far...
...köpte för pärlor och krut för drygt trettio år sedan...
...kommer att vara oerhört värdefull för kronan, för Ostindiska...
...men även för amerikanerna.
Herr Delaney, som brittisk undersåte-
-står ni i lojalitetsskuld till er kung och ert fosterland!
Om patriotism inte kan motivera er kanske pengar kan göra det.
Innan er återkomst hade vi enats med er halvsyster om en summa.
Hennes make var en tuff förhandlare.
Nej, Nootkasundet är inte till salu.
Öppna kuvertet.
-Är ni döv? -Herr Delaney...
Havets Leviatan, inte sant?
Den skräckinjagande skuggan.
Vidundret med en miljon ögon och en miljon öron.
Erövring, våldtäkt, plundring...
Jag studerade era metoder i er skola.
Jag känner till era ondskefulla dåd för jag var en gång del av dem.
-Säkert att ni inte vill ha brandy? -Ja.
-Jag ber er betänka konsekvenserna... -Vilka konsekvenser?
-Ska vi kanske ajournera...
Herr Delaney, ni får en sista chans-
-att vara Hans Majestät plikttrogen och göra rätt för er.
Sälj den här marken till ett överkomligt pris.
Är ni så vänlig?
Er far var inte vid sina sinnens fulla bruk.
Ni har ingen sådan ursäkt.
Så öppna det förbannade kuvertet!
Adjö.
Sonen är lika galen som fadern.
Ryktena är kanske sanna ändå.
Jag hoppades kunna lösa detta på ett civiliserat sätt, men hur då?
Ni har fria tyglar.
James, brevet jag skickade i morse skrevs under min makes överinseende.
Jag är lyckligt gift.
Det är tio år sedan du gav dig av-
-och då var jag tacksam för att du lämnade England, för bägges skull.
Vad som än sker i fråga om arvet...
...om det så blir till en tvist...
...så hoppas jag att du låter det förgångnas hemligheter...
...förbli djupt begravda.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com