DENNE HISTORIE ER INSPIRERET AF VIRKELIGE BEGIVENHEDER.
I 2015 KØBTE ET AMERIKANSK ARKÆOLOGISK SELSKAB
ET MILITÆRT MANUSKRIPT FRA HAN-DYNASTIET.
DET FORTALTE, AT ROMERSKE SOLDATER TOG TIL KINA FOR 2000 ÅR SIDEN
OG BYGGEDE DEN ANTIKKE BY REGUM.
ANDRE MENTE, DOKUMENTET VAR FALSK,
MEN SELSKABET BESLUTTEDE AT UDFORSKE SAGEN.
James siger, der kommer et offentligt udbud.
Så kan vi grave, hvor vi vil.
Der står meget om, hvordan general Huo oprettede fredstroppen.
Hvordan er han knyttet til byen, og hvorfor kaldte de den Regum?
Det skal vi finde ud af.
Christian? Der er endnu et kryds. Hvor skal vi hen?
Vi deler os op i tre grupper. Hold øjnene åbne.
Det er sandt.
"Regum"?
Ja.
- Jeg begynder at scanne. - Okay.
- Er vi klar? - Ja.
- Så er der musik. - Vent lidt!
- Det er Tchaikovsky. - Nej, vi bør spille Mozart.
- "Adagio". - Fint.
Jeg har ændret mening. Opera.
Beslut dig nu.
- Det må være ham. - Vi scanner det.
48 F.KR. PÅ SILKEVEJEN VED KINAS VESTLIGE GRÆNSE.
36 NATIONER KÆMPER EN BLODIG KAMP OM OVERLEVELSE.
Pas på! Duk jer! Vær stille!
- Hvem er de? - Jeg ved det ikke.
SILKEVEJENS FREDSTROP
Skynd dig!
- Xiongnu er i hvidt. - Alischijiang er hærfører.
Ja. De andre er fra Han-dynastiet, og deres hærfører er Tiexie.
Men de er bosat sydpå. Hvad laver de her?
Der er tørke, så de vil erobre land.
- I ved, hvad I skal. Af sted! - Okay.
Det her er jeres sidste chance.
Giv os jeres proviant, eller også tager vi den.
I skal ikke knæle for dem. Her gælder Silkevejens regler.
Lad Gud bestemme, hvem der har ret.
Han! Han!
Hurtigere!
Du har tabt. Forsvind!
Dit lede bæst!
Det er fredstroppen.
Jeg beder jer om at stoppe!
- Efter dem! - Stop, brødre!
Lad os løse det fredeligt.
Lad være med at angribe, kaptajn.
Sønner af Han! Jeg kommer med fredelige hensigter.
Hvorfor blander fredstroppen sig?
Vores mission er at sikre,
fjender bliver venner, og at alle lever i fred.
Når vores venner er i knibe, er det vores pligt at hjælpe dem.
Kun de stærkeste overlever her.
Har jeres ynkelige trop tænkt sig at beherske 36 nationer?
Den mand kaldte mig for "et bæst".
Man sejrer med viljestyrke og ikke med krig.
Slip den.
Slip den!
Han-brødre!
Vent... Hold op!
Hold op! Vent...
Det var ikke min mening. Undskyld.
Grib dit sværd. Vi holder os til reglerne.
Vores trop har sine egne regler:
Vi slås ikke.
Godt...
- Hvad så? - Kom her!
Nej!
Det er nok!
Kolde Måne... Jeg ville ikke fjerne dit slør.
- Men det var din skyld. - Det var...
- Skæbnen. - Hvad?
- Jeg er kommet for at... - Drik.
Jeg er parat.
Jeg er kommet for at tilsløre dig.
Nu er vi kvit. Der er ikke flere problemer.
Stop! Hold op med at grine!
Vi har lang vej hjem.
Sandet hvirvler
I den tørre vind
Det blæser ned fra bjergene
Ved solnedgang
Beskyt din mor
Hun har tårer i sine øjne
For far er rejst
Vind og sand Bring ham tilbage
I skal fortælle ham
At jeg savner ham
Vind og sand I skal love mig en ting
Bring ham tilbage til os
I sikkerhed
Børn? Kan I se, hvem det er?
- Onkel Huo An! - Har du noget med?
Ja, ja... Der er nok til alle.
- Må jeg smage? - Er det til os?
Priserne ved grænsen er steget.
Det ville være godt,
hvis præfekturet hævede vores lønninger.
Jeg vil sige...
- 20 mønter hver måned. - 40.
Jeg gav mine sidste penge til vores sårede følgere.
Jeg ved, du sørger for dine folk.
Vi klarer os.
Folk griner, fordi du giftede dig med en Han.
- Tror du...? - Lad nu være med det.
Vi er enige om ting. For os er alle folk ens.
Du taler om fred ved Silkevejen,
og jeg gør det for børnene i skolen.
Det gør os til gode folk.
- Kaptajn... Der er problemer. - Yin Po.
Præfekturets tropper har fundet
fire kister med guldmønter på den anden side af grænsen.
Der var også et eksportdokument.
Fra hvem?
Fra fredstroppen.
Kaptajn!
Løjtnant? Hvorfor holder du mine mænd?
Hvad giver dig retten til at anholde vores mænd?
Jeres fredstrop er under hærens befaling.
Stå stille! Det er nok nu!
De har intet med det at gøre. Tag mig i stedet.
Jeg har ordre oppefra
til at anholde Huo An og hans mænd for guldsmugleri
og føre dem til Vilde Gæs-fæstningen for at gøre arbejdstjeneste.
Sikke noget rod.
Vi beskytter deres grænser, og nu beskylder de os.
- Vi finder de skyldige. - Hvordan?
Vi er forvist! Har I ikke forstået det?
Så snart I er derinde, kommer I aldrig ud derfra.
Vi har knoklet for dem, og så takker de os sådan her.
Du bør forholde dig roligt. Det nytter ingenting.
- Hvordan skal jeg tage det roligt? - Du kan ingenting gøre.
- Fandens! - Hør her...
Vi er blevet narret alle sammen.
Men jeg tror på retfærdighed.
General Huo vil sikkert løslade os fra Vilde Gæs-fæstningen.
Vi vender tilbage og priser ham for det.
Guldsmugleriet er en kompliceret sag.
Når jeg hører fra Yin Po, ved jeg, hvad jeg skal gøre.
Af sted! Kom nu!
- Af sted! - Kom nu!
- Skynd dig! - Næste mand!
Træk! Træk!
Kom igen, og træk!
Træk! Træk! Træk!
Godt. Kom igen!
HAN-DYNASTIET GENERAL HUO QUBINGS HELLIGDOM
Bror!
- General? - Bliv stående!
Du er en modig kriger.
Men er du også i stand
til at hjælpe og støtte dem, der har brug for det?
-om nu!-ræk!
- Kom så! - Træk!
Træk! Træk!
- Træk! Træk! - Bliv ved!
Højere! Højere! Pas på!
Hjælp de sårede.
Nu er det ham, der har brug for hjælp.
- Er du skadet? - Jeg har det fint.
- Kom, og hjælp os. - Skynd jer. Hjælp os!
- Grib dem! - Stop det!
- Kom nu! - Vi smutter.
Lad være med det.
Hvad så? Vil du danse?
Stop det!
Det nytter ikke. Stop det!
- Halløj? Hvem er du med? - Fredstroppen.
Halløj! Pas på!
Stop det!
Så er det nok!
- Det er nok nu. - Kom her.
- Stop! - Fordel jer!
- Herovre! - Tilbage til arbejdet!
- Af sted! - Kom herhen, fredstrop!
Så I kan lide at slås?
I min fæstning?
- Det er en skandale! - Kommandanten er chokeret.
Er du Huo An?
Du er en god sværdkæmper.
Men jeg er meget bedre.
Huo An... Du tror, du er den bedste.
Men jeg kan hurtigt slå dig ud.
Hurtigere end lynet.
Vil du slås? Tør du det?
Gør du?
- Kom så. - Vis os dine evner.
Er du gal? Du ved godt, hvorfor de er her.
Efter ordrer højt oppefra skal fæstningen genopbygges.
Kom så i gang, svæklinge.
I kan vove at sove under arbejdet.
Legion!
Stands!
Hvad mener du, general?
- Hvordan er situationen? - Vi har cirka 800 soldater.
Der er 3000 buer og armbrøster.
- Hestene er tørstige og trætte. - Ja.
Vi skal helst angribe hurtigst muligt.
Lucius...
Lucius?
- Lucius... - Ja, jeg er her.
Falco siger, at du vil indtage byen.
Ja, men deres kaptajn er meget svag.
Han virker ikke særlig klog, så det går nok hurtigt.
Drik nu lidt.
Jeg vil vente på de gode nyheder.
Du kan snart hvile dig i en ny by.
De angriber.
Har du set dem før?
Hvad vil der ske, hvis de er fjender?
Vi må angribe, før de kommer tæt på.
- Er skytterne klar? - Ja!
- Skyd! - Nej, vent!
Retræte!
De uslinge... Soldater!
Følg efter dem, og slå dem ihjel!
Nej. Det er det, de forventer.
- Så er byporten åben. - Jeg er mere erfaren end dig.
- Angrib! - Ja!
Fandens!
- Omring dem! - Rør jer ikke!
Tag det roligt!
Vi har ikke nok mænd.
- Hvem bestemmer nu? - Jeg...
Jeg tager over. Følg efter, hvis I vil leve.
- Kom. - Herovre.
Angrib!
- Trommer! - Ja!
Hejs bannerne!
Hejs!
Stands!
Ja! Sådan!
Jeg er general Lucius.
Hærafdelingen "Sorte Ørn", Romerriget.
Huo An... General.
Kan vi ikke undgå en kamp?
Giv mig mine mænd, og rid væk.
Nej. Vi skal derind.
Nej.
General Lucius kæmper som en sand halvgud i dag.
Der findes ikke nogen, der kan klare sig mod generalen.
Kom så, Huo An!
- Se! - En sandstorm.
- En sandstorm! - Den kommer mod os!
Hvad skal vi gøre?
Vi er færdige!
- Hvad gør vi nu? - Jeg ved det ikke.
En sandstorm!
General!
Nej, hør her... Stop!
- Hvad? - Stop! Lyt!
En sandstorm er på vej. Indstil kampen.
Smid dit sværd. Jeg lukker jer ind.
Ellers dør vi her begge to.
Drengen også.
Mine mænd har brug for mad og vand.
Drengen skal have medicin.
Jeg har brug for et sted at tænke.
- Lucius... Lucius? - Her... Jeg er her.
Vandt du kampen mod de kinesiske krigere?
Ja.
Ja, jeg vidste det.
Du sagde, den kinesiske kaptajn var dårlig,
og at han så dum ud.
Huo An? Hørte du det?
Kom nu... Vi griber ham!
- I morgen. - Sådan!
I går.
Godnat!
Kom så! Kom så!
- Drikker du? - Ja.
Gør alle soldater ikke det?
Den er stærk.
Ja. Den er god.
Hvor tager du hen i morgen?
Det er noget, jeg konstant spekulerer over.
I Rom er vi trænet til at adlyde
og tjene fra helt unge.
Når man endelig kan vælge sin egen vej,
indser man, at der ikke er nogen.
Føler jeres soldater det samme?
- Nej, vi er anderledes. - Hvorfor?
I er trænet til at slå ihjel.
Vi er trænet til at redde folk.
Jeg bringer fred til Silkevejen.
Fred er en drøm.
Vi behandler de døde bedre end de levende.
Jeg vil bare kigge på det. Jeg har aldrig set et kinesisk sværd.
Det er tungt. Hvad er det kinesiske ord for "hævn"?
- Hvad? - Hvis nogen skader din familie...
dræber du dem. Hævn?
- Hævn er... - Det hedder "Baochou".
"Baochou".
- Hvorfor søger du Baochou? - Det angår ikke dig.
Alt, der foregår på Silkevejen,
angår mig.
Baochou skaber mere had. Vi har mødt hinanden og er venner.
Jeg vil hjælpe dig.
Når vi rejser i morgen, ses vi måske aldrig igen.
Venner kommer og går.
Er det det værd?
Huo An! Det er slut.
Jeg har lige modtaget en ordre.
Fæstningen skal være færdig om 15 dage,
ellers bliver vi henrettet.
Selvom vi bruger alle kræfter, har vi brug for et halvt år.
Du kender de 36 nationer. Vi må hyre folk.
Den fyr er altid gal.
Vi kan genopbygge byen på 15 dage.
Vi skal bruge jeres hjælp.
Det vil tage tid at finde stenene og at transportere dem.
Der er mange store sten, som skal transporteres op.
- Der er masser af grus her. - Hvad?
Småsten og grus... Forstår du?
- Vi kan bruge mindre sten. - En bymur af småsten?
Huo An... Du burde ikke have bedt dem.
- Han stoler på dig. - Tak.
Du skal love mig noget til gengæld.
Mine mænd skal have en eskorte til Partherriget.
Se her... Vi befinder os her.
Partherriget er her.
- Hvad laver I? Vær forsigtige! - Pas på.
- Ødelæg ikke noget.
Kom nu!
Kom nu! Kom nu! Kom nu!
15 dage... Er det muligt?
Kom nu!
Vent... Stop.
- Godt. Nu! - Skub!
Det er nemmere sådan.
- Tag det roligt. En ad gangen! - Slughalse!
Alt går efter planen.
- Det er din egen skyld. - Du er i vejen. Forsvind!
- Lad det klinge! - Lad det klinge!
Hiv! Hiv! Hiv!
Skub! Ja!
- Kom så. - Højere!
Op! Op!
Op!
- Ned! - Lidt mere... Godt!
Hvad er det her for en by?
Herfra, hvor vi står,
kan du se hele den berømte Silkevej.
Det er den store handelsrute,
der forbinder Vesten med de store riger mod øst.
Når solen står op, bliver Silkevejen
og bymurene meget varme.
Jeg vil røre ved bymuren.
Jeg kan se det. Jeg kan se dem.
Jeg kan se vores bymure.
Jeg kan se det sted, hvor du lærte mig at slås.
Jeg kan høre mor, der spiller harpe,
mens vi træner.
Savner du hende?
Venner...
- Kom nu. - Lad os træne.
Vil du se dem træne? Du ser aldrig på mig.
Kom nu.
I stilling!
- Jeg tror, romerne vil vinde. - Jeg tror på fredstroppen.
- Jeg vædder på dem. - Fredstroppen.
- Ingen skader. - Nej.
Det er fremragende.
- Jeg vandt. Flyt jer! - Giv mig snapsen.
- Skønt! - Pas lidt på!
Romerne er gode.
Stop!
Halløj!
Tak for kampen.
Det var en god kamp!
Se dér...
Op! Træk den op!
Han har brug for hjælp!
- Skynd jer lidt. - Sæt ham op.
Klarer du den?
- Bare fortsæt. Jeg har det fint. - Godt. Vi fortsætter.
Jeg, general Huo, afgiver det løfte,
at flagene fra de 36 nationer
en dag skal vaje over denne byport.
Silkevejens brødre... Lad os lave vores eget flag.
Ja!
Hvad er det?
Det er godt, min herre.
Hvordan staves "skole"?
Ja!
Gør alting klart til flagceremonien.
Jeg giver et glas snaps til alle brødre.
Kan du lide musikken?
Se på slagmarken Der er dækket af sne
Hvem tør stå helt alene
Midt på den?
Hestene og de forgyldte pile Kaster solens stråler tilbage
Men hvem kan sige mig
Hvor vejen fører mig hen?
De modige krigere drikker vin
I en meningsløs verden Fyldt med konflikter
Men ligegyldigt, hvad jeg er oppe imod
Vil jeg forvandle oprør og krig til fred
Jeg vil forvandle fjender til venner
Det er unødvendigt at bruge våben
Vi vil bevæge os fremad hånd i hånd
Vi vil gå hånd i hånd
Krig skal være en del af fortiden
For evigt
Jeg vil synge! Jeg vil synge!
Jeg giver dig hermed mit løfte
Og min usvigelige loyalitet
Mine forfædres stolte land
Din pragt og berømmelse
Skal stråle for evigt
Vores smukke fædreland
De modige krigeres land
Rom, den evige stad
De ødelæggende kræfter
Fra fjendens skibe
Er ingen trussel for os
Deres anstrengelser er nytteløse
Vend dig fra svigagtighed
Og det fristende bedrageri
Krigens trompeter
Skal snart samle vores legioner
Og gennem vores fædreland
Vil sejrssangen runge
Gennem vores fædreland
Skal vores sang genlyde
Glæden og stoltheden
Skal fylde hele Rom
Den evige stad
Jeg tjente under konsulen Marcus Licinius Crassus Dives.
Han førte sine tropper til Partherriget
og allierede sig med dronningen.
Hun var søster til Lady Crassus.
Konsulens ældste søn Tiberius er ond og forræderisk.
Konsulen ville udråbe sin yngste søn Publius
til sin arving og efterfølger.
Jeg skulle beskytte drengen.
Han fik problemer med synet.
Parthernes dronning var venlig at sende os noget medicin.
Men Tiberius forgiftede den og gjorde drengen blind,
så han ikke kunne blive konsul og dræbte dernæst sin far.
Jeg havde intet andet valg end at tage mine mænd og drengen.
Jeg flygtede, og indtil jeg kom hertil,
har jeg været landsforvist og dødsdømt.
Jeg sendte en mand til Partherriget.
Han skulle genoprette fredsaftalen
og afsløre Tiberius' onde hensigter.
Jeg er af Han-dynastiet.
Mine forældre blev dræbt af fjenden.
Min søster og jeg flygtede.
Hun græd...
Jeg tog min hånd
og dækkede hendes mund.
Hun døde.
General Huo reddede mit liv.
Han sagde: "Krigen har dræbt din familie."
"Kun fred kan redde Silkevejen."
Vi er ens.
General!
Decimus er vendt tilbage.
Tiberius må kende til os.
Lucius?
Mor siger, at selvom solnedgangen er smuk,
vil det altid blive mørkt.
Det bliver snart mørkt for mig.
Men det er lige meget, for jeg kan ingenting se.
Hvad angår min bror,
så vil jeg selv håndtere det.
Du er meget modig.
- Vi vil møde ham. - Ja, general!
- Nej, Lucius. - Huo An...
Vi bliver din undergang.
Den her by er kun en drøm.
Den holdt i 15 dage.
Jeg skylder dig nok allerede.
Hvis Tiberius vil tage dig, hvorfor har han så 100.000 mænd?
Han kan erobre Silkevejen og hele Kina.
Tiberius samarbejder nok med chefen.
Vi skal beskytte Silkevejen.
Jeg kan låne soldater fra Yin Po.
Det kan måske stoppe dem.
Kaptajn Huo...
- Falco? - Unge herre...
På vegne af Romerriget
udnævner jeg dig
til at være legionens centurion.
Det er mig en ære.
Agrippa...
Er der noget, der tynger dig?
Vi er måske gået for langt.
Fra Rom?
Fra alle de ting, jeg har forsøgt at lære dig.
Du har lært mig, at min skæbne var forudbestemt.
Jeg lærte dig ikke at myrde din egen far!
Det var skæbnen.
Jeg drømte om det,
da jeg var barn.
Jeg delte den drøm med min far,
før jeg tog livet af ham.
Centurion!
Forstærkningerne er ankommet.
- Centurion. - Centurion.
- Hvor er Huo An? - Lucius!
General!
Jeg vil have ham i live.
Lucius!
Lucius...
Lucius!
Lucius... Du skal ikke bekymre dig.
Jeg beder dig... Flygt nu!
Flygt! Jeg beder dig om at flygte!
Flygt! Gør det nu!
- Hvad har jeg gjort? - Du skal dø for Huo Ans forræderi.
- Hvordan kan du slå et barn? - Hold mund!
- Fjern dine beskidte hænder! - Af sted!
Gå væk!
Tag det helt roligt.
Børnene!
- Løb nu. - Hurtigt.
- Kom nu, Batu! - Soldaterne?
Kommer de tilbage?
Indenfor!
- Tak for din hjælp. Hvem er du? - Kolde Måne, Huo Ans kone.
- Det var for sjov. - Ned!
- Duk jer! - Også dig.
- Få børnene ovenpå! - Løb med jer.
- Skynd jer. - Ja.
Kald på børnene.
Kom nu! Hurtigt!
- Bare rolig. - Mine bøger!
Mine bøger!
- Det er din tur. - Hold det stramt.
- Løb væk. Jeg følger efter. - Ja.
- Kom nu, børn. - Hurtigt!
Nej! Den her vej! Kom nu.
- Der er de! - Kom nu!
Grib ham!
- Fortsæt. - Løb, børn!
Søg dækning.
Nu!
Få dem væk herfra.
- Lyt til hende. - Ja.
- Tak for det, Sun. - Jeg måtte redde min søster.
Vent! Mine bøger!
Pas på!
Xiuqing!
- Lærer! - Bare rolig.
- Min lærer! - Flygt nu.
Hurtigt!
Farvel.
- Kom! Herhenne! - Hurtigt!
Pas på, Sun!
Kom så. Går det?
Huo...
Tag dig af børnene.
Og pas på dig selv.
Det var ikke nemt at følges med dig.
Men det bliver svært at skilles fra dig.
Velkommen hjem.
Det er rart at have dig i nærheden igen.
Alle i Rom, inklusive min far,
anså dig for at være rigets bedste kriger.
Men nu...
Nu er du mere en brik for mig.
Tænk over det, Lucius.
Hvis jeg ikke havde ladt dig flygte
med vilje...
Troede du, at du og Publius ville være nået så langt?
Var det ikke normalt at forfølge dig?
Jeg mener...
Du gav mig en perfekt grund til at føre mine tropper hertil.
Jeg planlagde det hele med Huos underordnede Yin Po.
Yin Po gav mig en passerseddel
og kommandantens segl.
Når min hær slår lejr ved grænserne,
vil hele Silkevejen...
tilhøre Romerriget.
Jeg har kun lovet at give ham en ligegyldig titel:
Chef for præfekturet.
Han blev glad for sit kødben, og jeg fik en god handel.
Skån drengen.
Han er ikke nogen trussel for dig.
Vær barmhjertig.
Hør nu her...
Ingen følte større smerte,
end jeg gjorde,
da jeg gjorde ham blind.
Jeg beder dig. Skån ham.
- Han har ingenting gjort. - Jo, han har!
Han har...
Han har frataget mig min fars kærlighed.
Du skal aldrig
skade min unge herre igen!
Jeg fører dig hjem.
Vær ikke bange. Rolig...
Når min bror er død,
er der ingen grund til fjendskab mellem os to.
Jeg vil afsløre en hemmelighed.
På det sidste...
når jeg ser mit spejlbillede...
ser jeg dig.
Javel.
Det bliver kedeligt,
når alting er forudsigeligt.
Kaptajn...
Yin Po har snydt os.
Desværre...
Fortæl.
Huo An... Der skete noget,
mens du var væk i går.
Den store general Tiberius
har vedtaget en plan for at forene Silkevejen.
Jeg bad om hans accept.
Han nægtede.
Alle de 36 nationer har accepteret.
I er de sidste.
I har kun én ting at gøre.
Hvad bad de jer om?
Vi skal udlevere...
Huo An.
- Hvad sagde du? - Pas på!
- Stå stille! - Smid jeres sværd!
Forhold jer roligt!
Det har intet med os at gøre. Hvorfor gjorde du det?
Kaptajn Huo? Hvad forventede du af os?
Vi kan ikke forsvare os selv eller den her by.
Romerne har ret. Vi har familier.
Vi tager guldet og flygter.
Huo An! Hvis du ikke gør det, slår de os ihjel.
Vi vil ikke være slaver hele livet.
- Vi skal tage en beslutning. - Gå over til romerne!
- Du skal ofre dig! - Gå nu!
- Udlever dig selv. - Vær modig!
- Gør det for os. - Ja!
Huo An? De her folk...
Er de det værd? Lad os flygte.
De har brug for mig mere end nogensinde.
Jeg flygter ikke.
Hvorfor?
Tak for din hjælp.
Lad mig forklare dig det, så du forstår det.
Da jeg var barn, flygtede min søster og jeg fra soldaterne.
Jeg skulle beskytte hende,
men jeg dræbte hende.
Jeg spurgte mig selv:
'Hvorfor hende? Hvorfor mig?"
General Huo sagde: "Vi kan ikke lave om på det skete."
"Men fremtiden er i vores hænder."
Vi kan alle være uheldige i livet.
Men visse af os bør bruge det til at gøre noget godt.
Den, der græder, er et fjols.
Den, der ændrer på skæbnen, er en helt.
Han frygter ikke døden.
Men jeg må erkende,
at Silkevejens skæbne ikke kun er vores ansvar.
Jeg takker jer.
Jeg takker jer alle for at have genopbygget byen.
Vi har bevist, at folk kan leve sammen i fred.
Takket være de gode tider
er der håb forude.
Men det håb
er blevet knust.
Den chance kommer ikke tilbage.
Silkevejens brødre...
Jeg har gjort mit bedste.
Mange af jer er utilfredse.
Hvis jeg kan glæde jer ved at ofre mit liv,
så dør jeg uden at tøve.
Men jeg har et sidste ønske.
I skal hejse vore fælles flag
på byporten.
Så kan jeg nyde synet af dem for sidste gang.
Jeg skylder jer en masse.
Men jeg gør gengæld
i det næste liv.
Jeg er kommandantens assistent.
Skal jeg købe en kiste for de mønter?
Jeg dræber alle, der vil indtage byen.
- De skal dø! - Dø!
- Dø!
Tiberius har slået lejr i Loulan.
De får leveret forsyninger.
Der er et højt beskyttet fængsel der.
Lucius...
- Huo An... - Hjælp os.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg har altid elsket mine fjender.
For gennem vores had
afslører vi vores sande ansigt.
Mennesket bliver lidt mere
praktisk i takt med alderen.
Huo An...
Hvis du sværger mig troskab, lader jeg dig leve.
Hvordan kan du være så blind og sige den slags?
Jeg har arbejdet hårdt for Silkevejen.
Jeg burde være chef.
Hvordan kan du gøre Yin Po til chef?
Tror du, han giver dig grænsen, så han kan blive chef?
Prøver du at sige, der er et problem med Yin Po?
General... Yin Po er her snart.
Hvor mange mænd har han?
- Mindst 10.000 soldater. - Og våben?
De er fuldt bevæbnet.
Kommandant? Her er seglet.
Ma Chuang.
Er der noget galt?
Sådan...
- Nøglerne sidder på hans bryst. - Godt. Kast mig!
- Skynd dig derind. - Vent på os.
Jeg redder dig!
Giv os guldet, så tager vi hjem.
- Holder I ikke aftalen? - Ind med jer!
- Nøglen... - Hvordan skal vi hjælpe dem?
- Det ved jeg ikke. - Lås op.
- General Tiberius. - Yin Po.
Jeg har fulgt alle dine ordrer.
Når du giver mig seglet for præfekturets leder,
vil jeg overlevere kommandantens segl.
Hvor godt kender du Huo An?
Er det forstået? Er alt klart?
Nu!
- Halløj! - Stop!
Løft!
Huo An! Giv os nøglen.
Grib den!
De kommer nu!
Vær forsigtige.
- Stå stille! - Bliv dér!
Nu! Slå dem ihjel!
Skyd.
- Hvem var det? - Vær parat!
Javel. Gør klar til angreb!
Vi har ingen grund til at starte en kamp.
Hvis du dræber ham, bliver du chef for præfekturet.
Ma Chuang...
Godt kastet.
General... Fængslet er indtaget.
Huo An...
Send folk derhen.
Åbn porten!
Huo An? Er det dig?
Ja.
Huo An...
Det er dig.
Romernes familiefejder er ikke dit anliggende.
Bland dig udenom.
Det er min pligt.
Hør på mig... Huo An!
Hør nu på mig...
Den by, vi byggede...
Det er en by uden
frygt, rædsler og ydmygelser.
Når de jævner den med jorden,
så genopbyg den.
Den, som deler byen med mig,
er min ven for altid.
Huo An!
Huo An?
Første centurion...
Jeg overlader mine tropper til dig.
Gå, eller de vil dø med dig.
Gå! Nu!
Huo An...
Før mig hjem.
Vi skal mødes igen.
- De kommer nu! - Gør jer klar.
Vær parat!
Bueskytter!
Træk jer!
Træk jer tilbage!
- Træk jer tilbage! - Kom nu!
- Sten. - Sten!
Tag stenene!
- Hjælp! - Fremad!
Angrib!
Gå.
- Gå! - Forsvind med jer!
- Vi trækker os, soldater! - Samling!
De kommer! I stilling!
Til højre!
Hold linjen!
Deling! Stands!
Statius! Vi er romere.
Overgiv jer!
En ægte romer overgiver sig aldrig.
Fremad!
Dan geledder!
- Brug skjoldet til stenen. - Ja, sir!
Kom nu! Skub den op!
- Følg efter mig! Hurtigt! - Kom så!!
- Op på bakken! - Bakken!
General? Huo An.
De er for mange. Vi er omringet!
- Lad os dø sammen som brødre. - Ja!
Sammen!
Angrib!
Brødre! Angrib!
Fremad!
Sejr! Sejr!
Du skal redde Huo An.
Vågn op!
- Dræb dem! - Ja!
Dræb dem!
Massakrer dem!
Fra den anden side!
Kom! Herovre!
Fremad! Ned ad bakken!
Flyt jer!
Hvad laver du? Rid!
- Forsvind! - Jeg vil dø med dig.
Angrib!
Kommandant!
Kommandant...
Sun...
Partherne...
Opløs hæren.
Tiberius!
Den, som myrdede Crassus og gjorde Publius blind,
står foran dig!
Det er en skændsel!
Et komplot!
Crassus og jeg underskrev en fredsaftale,
så din bror kunne være beskyttet.
Din far kendte til din onde plan.
Lad mig spørge dig på vegne af din far og din bror:
Hvad tænkte du på,
da du tog livet af dem?
Det er aldrig for sent at vende om.
Giv mig dit sværd.
En rigtig helt
skal stå til ansvar til det sidste.
Godt!
Det var mig.
Lad os løse det.
Hvis jeg begik en fejl under dette skakparti,
var det at se ned på dig.
Nej.
Du så ned på alle.
Hvorfor er du så ivrig efter at afslutte det?
Det er ikke for mig, men for min ven.
Lucius.
Du er sandelig en god ven.
Men det her er en romersk sag!
Du kan ikke udfordre mig til duel.
Publius udnævnte Huo An til romersk kriger!
Vi er under general Lucius' befaling.
Han er en af os nu!
Lad os finde ud af det.
- Dig og mig. - Godt...
Du får en rigtig begravelse.
Huo An!
Kom nu!
Du bærer en død mands pandebånd.
Det kalder jeg et dårligt tegn.
Må Gud velsigne os. Undskyld, herre.
- Huo An! - Huo An!
Det er slut.
Huo An!
Tag det roligt. Du er snart hos ham.
Huo An!
Magt er en illusion, der afslører vores begrænsninger.
En rigtig helt
skal stå til ansvar
til det sidste.
Jeg giver dig hermed mit løfte
Og min usvigelige loyalitet
Mit land
Mit fædreland
Din pragt og berømmelse
Skal stråle for evigt
Vores smukke fædreland
De modige krigeres land
Rom, den evige stad
De ødelæggende kræfter Fra fjendens skibe
Er ingen trussel for os
Deres anstrengelser er nytteløse
KEJSER HANYUAN BELØNNEDE DE ROMERSKE SOLDATER
VED AT LADE DEM BYGGE EN BY VED SILKEVEJEN.
DA PUBLIUS VAR ARISTOKRAT, BLEV BYEN KALDT "REGUM".
DET KINESISKE SYMBOL FOR KONGELIG ER "LI GAN".
FLAGENE KOM TIL AT VAJE PÅ BYPORTEN.
DE OVERLEVENDE SLOG SIG TIL HUO AN
OG DANNEDE EN NY FREDSTROP.
Salut!
Vend dig fra svigagtighed
Og det fristende bedrageri
Krigens trompeter
Skal snart samle vores legioner
Og gennem vores fædreland
Vil sejrssangen
Runge
Gennem vores fædreland
Skal vores sang genlyde
Glæden og stoltheden
Skal fylde hele Rom
Den evige stad
Første centurion...
Venner kommer og går.
Er det det værd?
Tak.
Jeg er glad for, vi gjorde det sammen.
Ja, det endte i hvert fald positivt.
Christian? Der er ingen by her.
Har I to fundet noget
- Vi... - Nej, det har vi ikke.
Jeg sagde jo, historien var opdigtet.
Nej. Det er et fortryllende eventyr.
Fred og harmoni vandt. Grådighed og ambition tabte.
Det her sted tilhører kun os.
Hvad siger du til,
at vi lader byen stråle i 2000 år endnu?
Tekster: Ericsson GmbH 2015, før TITELBILD GmbH: Rikke Schultz