Din episoadele anterioare...
Stai aproape. Repede, la mașină.
Griselda!
Avem nevoie de-un doctor, Trav.
Ce se întâmplă cu acel om, tată?
Oamenii se îmbolnăvesc.
Nu mor.
Continuă să reînvie.
Nu putem avea grijă singuri de noi.
Ba da, putem.
Tată, avem nevoie de ajutor.
Doar atât avem?
Restul le-am dat lui Griselda.
Am nevoie de medicamentul meu.
Lucrurile sunt tot mai rele, nu mai bune.
Nu-i în siguranță.
O altă casă a ars azi noapte.
E mai frumos decât la televizor.
Oamenii din exteriorul gardului, au fost luați acum 4 zile.
Cei ca noi, fug ca vitele, urcați toți în mașini, ca niște valize.
Îndreptându-se spre est. Cel puțin așa-i zvonul.
În Bakersfield, Vegas, dar cine știe?
E în siguranță în interiorul gardului.
Afară, totul este mort, toți sunt morți.
Aceasta-i ziua 9.
9 zile de când lumina a căzut și acel gard a fost ridicat
și de când micuții prieteni verzi s-au mutat aici cu noi.
Să mergem!
Travis spune că suntem cei norocoși.
Ar da o ceremonie pentru ei dacă l-ar lăsa.
Suntem recunoscători salvatorilor noștri, celor care ne protejează,
celor care știu când e timpul de hrănire al animalelor.
Se pare că nu-i nimic ce vei lua iar natura să nu-l ia înapoi.
Totul îi aparține ei acum.
Și câinii, morții și...
Fear The Walking Dead - S01E04 "Dispariția"
= Thanks to honeybunny = = www.addic7ed.com =
Traducerea și adaptarea Richard Nasta
Trebuie să zugrăvim sufrageria.
Am făcut asta săptămâna trecută.
Știu, are nevoie de-o nouă culoare.
Travis a găsit niște vopsea în garaj.
Care-i ideea?
Semimată. Ce? Poftim?
Nimeni nu vine să cumpere casa, mamă.
Piața a cam scăzut.
Încă se pot vedea petele.
Poți vedea oceanul.
Ce? Încă nu avem lumină?
Poate că nu vor să mai consume curent.
Nu-ți face griji.
O să rezolve ei cumva.
Dumnezeule.
Unde mergi?
La Moyers, da un anunț.
Mi-a cerut să fiu prezent.
N-am vrea să-l supărăm.
Bine.
- Care-i problema? - Cat timp ai la dispoziție?
- Maddie... - Casa mea e o tabără de refugiați,
camera fiicei mele e o cameră medicală.
- Cineva trebuie să gătească, să spele... - Calmează-te.
Cineva trebuie să-l supravegheze pe Nick.
Și acel cineva, cumva, sunt eu.
Pentru că nu știu unde merge fosta ta soție.
Ajută oamenii bolnavi. E vorba despre Liza?
- Ce? Nu, e vorba despre tine. - Despre mine?
Da, mergi să faci pe primarul...
- Nu fac. - Cu prietenii tăi soldați.
- Nu-i ușor. - Și mi-ar prinde bine puțin ajutor...
Opriți-vă. Doamne, doar opriți-vă.
Această ceartă e normală, e ceartă de oameni normali.
Dar nu-i normală. Opriți-vă. Nu va mai prefaceți că e normală.
Ești gata?
Te rog.
Fă-o.
Haide, fă-o.
Haide.
Chris, ce crezi că faci?
- Treci aici. - Tată, trebuie să vezi asta.
Chris, acum.
Vreau s-o ajuți pe Madison.
Bine, doar uită-te aici.
- Nu am timp pentru... - Doar cinci secunde.
Uite, vezi?
Ce să văd? La ce mă uit?
E o lumină sau o reflexie, dar au spus că acolo nu-i nimic în viață.
Bine, treci înăuntru.
- Tată, cred că-i cineva acolo. - Nu-i nimeni acolo.
Poate soarele a bătut în geam și-ai văzut o reflexie și...
Trebuie să te oprești.
Haide.
Am găsit asta pe tejghea.
Da, cred c-am uitat.
- Ai uitat? - Da.
Cred c-am uitat.
- Bine, poftim. - Nu, mersi. Mi-e bine.
Nu cred că-i o idee bună.
Trebuie să rezist. Nu asta-i ideea?
Nick, haide.
- Nick... - Dă-i-o lui Griselda.
Are nevoie mai mare decât mine. Ai spus-o chiar tu.
Știu ce-am spus, dar ideea e să te calmeze ușor.
Ca să nu se întâmple din nou.
Credeam că ești fericită.
Sunt, doar că...
Dacă ai nevoie de ea, știi unde o găsești.
- Nu fă pe eroul. - Nici gând.
- Mamă? - Da?
Ești bine?
Bucură-te de piscină.
Ascultați, oameni buni.
Ca ofițer comandant al acestui detașament,
sunt mândru să anunț că suntem o zonă fără infectați
pe o rază de 9.5 km în jurul acestui perimetru.
Suntem în ofensivă.
Marea majoritate s-a transformat.
Da.
Comandantul a cerut să citesc următoarele lucruri.
"Luați aminte, este interzisă trecerea în zona infectată
în timp ce echipele Hazmat scapă de orice material periculos."
Ce material periculos?
Ar trebui să citesc aceste lucruri iar tu să asculți.
Când vom putea folosi telefoanele?
"Toți cei ce încerc să compromită sau să ocolească
perimetrul acestei tabere, va fi reținut."
Vom fi relocați?
Dle, acest loc e unul sigur, așa că nu, o să rămâneți aici.
"Stingerea va rămâne ca și până acum până la alte înștiințări."
"Ajutorul medical va continua."
"Colectarea gunoiului, apa și celelalte servicii vor fi restituite
imediat ce vom avea reținere totală."
Dle, avem nevoie de medicamente. Cum rămâne cu ele?
Lucrăm și la medicamente. "Continuați să fierbeți apa."
"Veți găsi niște tablete de iod în rațiile săptămânale."
Unde sunt oamenii de dincolo de zid? Unde i-ai mutat?
Unde?
Oameni buni, ascultați.
Sunteți una din cele 12 zone sigure din San Gabriels.
Sunteți cei norocoși.
Puteți să stați în casele voastre, gândiți-vă la asta.
Calmați-vă, bucurați-vă de ce aveți, fiți de treabă.
Ca să nu vă împușc.
Da.
Care-i numele tău, dră?
Alicia Clark.
Clark. Da, aici.
Ofelia Salazar.
Poți să-l spui pe silabe?
S-A-L-A... nici măcar nu verifici.
Da, nu, uite.
Ofelia.
- Dl Manawa? - Da, dle?
Un moment, se poate?
Haide.
- O zi bună să ai. - Asemenea.
O cutie/familie, doamnă. Așa merg lucrurile.
Tipul ce locuiește în casa asta cu mașina acoperită, Thompson.
- Doug Thompson? Da. - Da, bine.
Nu vrea să fie verificat.
Și soția lui crede că-i poți băga mințile-n cap.
Nu-l prea cunosc.
Am băut o bere odată și mi-a arătat mașina pe care a recondiționat-o.
Îți plac mașinile?
Am ținut mașina tatălui meu, Ford, timp de 30 de ani.
30 de ani? Foarte tare. Poți să mă ajuți sau nu?
- Doar că nu-l prea știu pe om. - Bine.
Chestia e că încerc să evit o situație.
Ori mergi și vorbești cu el și-i bagi mințile-n cap,
sau merg eu, și am să-l pun la pământ.
- Da sau nu? - Bine.
Bun. Mănușile, să mergem.
De cât timp e acolo?
S-a comportat ciudat ieri, și apoi la cină el...
Maria, de cât timp?
De atunci. De aseară de la cină.
Soldații au vrut să vorbească cu el, dar am crezut că...
Am crezut c-ar fi mai bine dacă e cineva cunoscut,
și pe tine te place atât de mult...
Doug?
Ce se petrece?
Trav.
Îți îngrijorezi familia.
Știu.
Dar nu...
Nu cred că pot s-o fac.
Ce anume?
Ușor. Ia-o ușor.
Continuă să mă întrebe ce se întâmplă.
Continuă să mă întrebe dacă totul va fi bine dar eu nu știu ce să spun.
Va fi în regulă.
Asta trebuie să spui.
Doar asta trebuie să spui.
Își vor da seama dacă mint?
Doug, familia ta are nevoie de tine.
Acum.
Vor să ieși pe acea ușă și să spui gardienilor că totul va fi bine.
Arată-le că ești bine.
Atâta tot.
Da.
Rezistă, prietene.
Frumosule.
Trebuie să merg.
Ai destul pentru noaptea asta.
E stabil.
Morfina îl ajută.
Nu poți rămâne? Am făcut niște supă.
Cu legume din grădinuță.
Trebuie să verific alți oameni.
Te rog ia la pachet.
Cred că ai văzut mulți oameni ca Hector.
La spital?
Da.
Ia-l.
Nu știu ce m-aș fi făcut.
Doar pe Hector îl am.
Mulțumesc.
Mulțumesc, Liza. Ne vedem mâine.
- De ce-mi arăți asta? - Dar vezi?
De ce nu-i arăți tatălui tău?
Am încercat. Continuă să spună că-i nimic.
Poate are dreptate. Ar putea fi o bucată de metal sau un geam.
E un model.
Cineva-i acolo.
O persoană umană, cineva care are nevoie de ajutor.
Nu știm asta.
Ce altceva ar putea fi? De ce ar...
Dacă cineva are nevoie de ajutor, merg la soldați.
Decât dacă nu pot. Sau nu vor.
Vezi?
3-2 Echo, aici Bravo Actual... aștept raportul, terminat.
3-2 Echo, aici Bravo Actual...
Nu trebuie să răspunzi?
Vor lăsa mesaj.
Ești în capul meu toată ziua.
Nu mă pot concentra.
Așteaptă.
Poate ar trebui s-o luăm ușor.
Sigur. Da, ar trebui.
- Îmi pare rău. Ești supărat? - Nu.
Nu, e în regulă. Doar că...
Te plac, Ofelia. Atâta tot.
Da, ești singurul lucru ce mă face să cred că mai există bunătate în oameni.
Normal că mai există.
Ai luat medicamentele?
Am încercat. Am întrebat la spital.
Ce-a spus?
Totul e închis și etichetat.
Cred că le păstrează pe când boala va lovi orașul.
Doar că mama mea e foarte bolnavă...
Da, știu.
- Unde naiba îmi este mașina? - Îmi pare rău.
Te rog răspunde.
Bravo Actual, aici 3-2 Echo.
Am terminat de patrulat.
Mă întorc la bază.
A fost sex de împăcare?
Trebuie să ne certăm mai des.
Ce-i cu graba asta? Credeam c-a fost bine.
A fost.
Doar că am treabă.
Nu poate aștepta?
Vino aici.
Întoarce-te.
Ce se petrece?
Nu știu.
Nu avem vești de nicăieri.
Vivian a spus c-a auzit soldații vorbind despre carantină în Barstow.
Nu știu.
E o bârfitoare, dar...
Nu, mă refeream la tine.
Ce se petrece cu tine?
Te stresezi toată ziua, ce-i cu tine.
Faci curat, faci mâncare, supraveghezi pe Alicia și Nick ca un vultur.
Nick trebuie supravegheat.
Da, știu. Dar totuși.
Dacă facem schimb de ponturi părintești, acordă-i atenție lui Chris.
Bine.
Tot ce fac toată ziua e să acord atenție...
Atenție pozitivă.
Bine.
De ce simt că sunt chemat la tine-n birou?
Mi-ai lipsit.
Mi-a arătat filmarea făcută de pe acoperiș.
Isuse, puștiul are imaginație. Știi asta.
Și eu am văzut.
- Pe bune. - Da? Bine.
- Ce-ai văzut? - Nu știu, o lumină.
De parcă cineva reflecta soarele intenționat.
Super. Ai văzut o lumină.
Ce-ar trebui să fac cu asta?
Să merg la Moyer și să-i spun ce? "Copilul meu a văzut o lumină,
așa că spune-le soldaților tăi, să lase tot ce fac acum și..."
Asta-i datoria lor. Au trecut 9 zile. Ce-au făcut?
Au promis medicamente, doctori, electricitate, informații.
Unde sunt? Cum rămâne cu telefoanele?
- Nu te întrebi de ce nu avem semnal? - Nu, nu mă întreb.
- Pe bune? - Poate au alte priorități.
Poate că nu vor să avem semnal.
Iubito, te asculți? Deja ești paranoică.
Nu vreau să-l încurajez pe Chris, n-o fă nici tu.
Ai văzut și tu lumina.
Travis!
- Travis! - E Maria.
Maria?
- Ce faci afară? E stingerea. - Pot să mă omoare.
- Ce s-a întâmplat? - Doug a dispărut.
Am fost în spatele casei cu fetele și nu știu unde s-a dus.
Calmează-te. Respiră.
A dispărut. Ce i-ai spus?
- N-am spus nimic. - Și-a luat mașina.
Și-a luat mașina prețioasă și nu știu unde s-a dus.
- Hai să băgăm fetele în casă. - Nu, rămân cu mine.
Sunt sigur că-i bine. Poate că se calmează undeva, atâta tot.
Nu avem voie să conducem în interiorul gardului, Travis. E interzis.
Știu. Înțeleg.
Dar dacă... Dumnezeule.
Nu te gândi la asta, te rog.
Am să-l găsesc. Am să vă găsesc tatăl.
O să-l găsim. Haide, te conduc acasă.
Rahat.
Isuse. Am ratat.
Soția lui e îngrijorată c-a trecut gardul.
Îți cer să trimiți doar o patrulă.
- N-a dispărut de mult timp. - Nu-i dispărut.
L-am arestat pe Doug Thompson aseară.
L-am găsit lângă gard, dând ochii peste cap în propria-i mașina.
Omul acela... e o cauză pierdută.
Nu pot avea așa ceva în tabără.
La naiba!
Nu te uita la mine așa.
Nu-i ordinul meu, deși sunt de acord cu el. Ar trebui să fii și tu.
Ai vorbit cu el.
Părea în regulă după tine?
- Nu. - Nu.
Atunci despre ce vorbim?
Thompson primește ajutorul necesar înapoi la sediu,
iar eu nu trebuie să-mi fac griji pentru un nebun în interiorul gardului.
E un câștig reciproc.
Puteați să anunțați soția, dle.
Nu-i datoria mea asta.
E datoria ta, dle primar.
Acum du-te și anunț-o.
Ce?
Fiul meu, a văzut o lumină în zona infectată, chiar pe deal.
Nu-i nimic în viață acolo. N-a văzut nimic.
Am verificat casă cu casă, stradă cu stradă.
Știu.
- Uită. - Am uitat deja.
Asta da lovitură.
Cynthia?
Liza, aici erai.
Unde-i Hector?
Primește ajutorul necesar.
Cine ești?
Sunt dr. Exner.
E de la guvern.
Cynthia mi-a spus despre tine.
Ce ți-a spus?
Ca tu ești motivul pentru care soțul ei e în viață.
Că ești o asistentă foarte bună.
O asistentă specialistă.
Practic, un doctor.
Unde l-ai dus pe Hector?
Ocupă un loc.
Vreau să-l văd.
Cynthia a fost destul de bună să-mi arate fișa medicală
și recunosc că nu-s familiară cu unii din acești...
Ar trebui să-ți explic...
Cynthia, te superi dacă eu și Liza vorbim în privat?
Nu.
Minunat. Desigur.
Ar trebui să împachetez oricum.
Liza, ești un înger.
Unde merge?
A vrut să fie cu soțul ei.
Și unde anume?
Ai folosit morfină. Puțin cam neconvențional.
N-am avut niciun nitrat, așa c-a trebuit să iau de la alt vecin.
A trebuit să găsesc o cale să-i slăbesc presiunea de pe inimă.
Cum rămâne cu ceilalți pacienți?
Am întâlnit deja 4 oameni ce jură că tu ești motivul pentru care sunt vii.
Eu doar îi ajut.
Hector e singurul caz critic.
Te-ai descurcat foarte bine, ținând cont că nu ești o asistentă.
Nu-i așa?
Era pe moarte. Nu știam ce altceva să fac.
A trebuit s-o fac să creadă în mine ca să mă lase să... ca să pot ajuta.
E în regulă. Vremuri disperate.
Poate te poți preface puțin mai mult.
Poftim?
A fost sub control.
Am drenat-o.
Am schimbat pansamentul de două ori pe zi.
Fără antibiotice, ăsta a fost mereu rezultatul.
Nu-i nimic din vina ta.
O să avem grijă de tine.
- A spus că... - Știu ce-a spus!
- Cum vei acționa? - Avem o facilitate în apropiere.
- O facilitate militară? - Acum e militară, întărită.
Avem paturi, chirurgi, și-mi este teamă că de asta are nevoie rana soției tale.
De ce șoptește? Cred că-s un copil?
Soția mea vrea să știe cât de departe e acest loc.
E aproape, 15 minute distanță.
Și nu prea există trafic zilele astea.
Voi merge cu ea.
Desigur. E soția dvs.
- Astea sunt vești bune. - Crezi?
Nu, nu.
Nick?
- Nick. - Ce?
Ea e dr. Exner.
Am înțeles că ai nevoie de methadonă.
Mi-ar trebui methadonă dacă aș vrea să renunț la droguri, dar am renunțat deja.
Când ai folosit ultima dată?
Nu știu. Când s-a sfârșit lumea?
Două zile înainte de asta.
Ce-i asta?
Verificări obligatorii. Sunt dr. Exner.
Travis.
Nu-ți poți imagina cât de fericiți suntem să te vedem.
E ceva în neregulă cu Nick?
Nu, sunt bine.
Dar fosta ta soție, e o pârâcioasă.
I-a spus acestei femei că sunt drogatul cartierului.
98.6. Am să verific presiunea sângelui.
Tu ești cea care decide cine merge la această facilitate?
Am puțin ajutor, dar, da.
Ca și Doug Thompson?
Nu pot discuta despre alți pacienți.
Scuză-l. Își face griji pentru toată lumea.
Prietenul tău e pe mâini bune.
La fel ca Hector Ramirez.
La fel cum va fi și Griselda.
Ești bine, Nick?
Da.
Da, da.
E dl Ramirez în regulă?
Boala cardiacă pe care o are este controlabilă.
Bătăile inimii îți sunt ridicate.
Pentru că ești o femei foarte atractivă.
Unde te-ai dus?
Dincolo de gard.
Ce-ai văzut?
- Cine-i aia? - Doctorul.
Vrea să-mi ia soția s-o opereze.
E bine.
Spune-mi ce-ai văzut.
Cadavre.
Da.
Infectați.
Dar...
Continuă.
A fost un bărbat împușcat la fel ca restul, dar n-a fost infectat.
Și au fost mai mulți ca el.
Când am fost tânăr, acești oameni... acești oameni erau de la guvern.
Au venit în orașul nostru și au luat niște oameni.
Și tata a avut o oarecare importanță în comunitate, și-a mers să vorbească
cu căpitanul, și l-a întrebat, "când se vor întoarce?"
Și căpitanul i-a spus tatălui meu,
"Miguel, nu-ți face griji. Mereu se întorc acasă."
Și s-au întors.
Stăteam în rău și pescuiam.
Eram doar un copil.
Și i-am găsit.
Pe toți. Deodată.
Toți erau în jurul meu. Plutind în apă.
Tatăl meu mi-a spus să nu am inima plină de ură.
A spus că oamenii fac aceste lucruri nu datorită răului.
Fac aceste lucruri datorită fricii.
Și în acel moment, am realizat că tatăl meu e un prostănac
pentru c-a crezut că-i o diferență.
Dacă se întâmplă, se va întâmpla repede și tu trebuie să fii pregătită.
Dacă se întâmplă ce?
Trebuie să merg cu soția mea.
Dacă nu mă întorc, ai grijă de Ofelia pentru mine.
E o femeie matură. Nu are nevoie de...
Te rog.
Te rog să ai grijă de Ofelia pentru tine.
Mulțumesc.
Ține-ți fiul aproape.
Ce vrei să spun?
Nu știi.
Ce?
Nu ai nici o idee.
Du-te. Trebuie să pleci.
Ce naiba ai pățit la față?
Bate la ușă, pentru Dumnezeu. Du-te!
Oprește-te, Nick, lasă-mă să mă uit.
Nick!
- Dă-mi voie. - Ce se petrece?
Dă-mi voie.
Nick. Ce s-a întâmplat?
Travis, oprește-te. Lasă-mă să...
Mă descurc.
Bine.
Nick, a plecat.
Haide, lasă-mă înăuntru.
Vrei s-o chem pe mama?
Cine ți-a făcut asta?
Ești bine?
Vrei să discutăm?
E în regulă.
Bun.
Așa, e bine.
Bun, haide.
- Ai grijă. - Bun, să mergem.
- Ușor. - Nu știu cât timp va dura.
- La dreapta ta. - Bine.
Ce naiba se petrece?
- Ușor. - Ce-s toate astea?
Dacă n-o operează pe Griselda, o să-și piardă piciorul.
- Ești în cale. - Bine, scuze.
Ai grijă. Bun.
- Așa, ai grijă. - Bun.
- Dle, va trebui să așteptați. - Bine...
Nu, e în regulă. E soția lui.
Haide.
Am două nume aici.
Griselda Salazar, Daniel Salazar.
Nu, nu tu.
- Nicolas Clark. - Ce?
Îngrijire medicală gratis, oferită de armata americană.
Fugi.
E o greșeală. Nu, e o greșeală.
E o greșeală. Nick... Așteptă!
- Nu, nu! - Ușor.
- Înapoi, dle. - Nu-l răni.
Înapoi. Înapoi, doamnă.
- Nick! - Haide.
- Nu, nu-i bolnav. - Calmați-vă, doamnă.
Ușor!
- Tată! - Ușor.
- Înapoi. - Ce faci?
Ia-o ușor, omule! E un copil!
E un bătrân cu copilul lui.
Ce vei face? Asta-i casa noastră.
Nu am făcut nimic.
Lasă-l pe Nick să rămână. Nu-i un risc.
Voi avea grijă de el. Te rog.
- Ai spus că vrei să ajuți. - Da.
- Da, vreau, dar... - Atunci urcă în mașină.
Ne-ar prinde bine ajutorul tău la spital.
Mă cunoaște, te rog. Doar lasă-mă să vorbesc cu Moyers.
Nu contează.
Mă poți lăsa să vorbesc cu Moyers?
Nu.
Nu! Nu, Nick!
Suntem gata!
Convoiul e în mișcare!
Am un fiu. Are nevoie de mine.
Ne vom întoarce după el. E în siguranță deocamdată.
Dar Griselda, ceilalți, au nevoie de tine.
Eu am nevoie de tine.
Vii?
- Să mergem! - Ce-i cu așteptarea asta?
Liza.
Haide, doamnă.
Vii sau nu?
Mamă?
Nu-ți face griji.
Bun, plecăm.
Mamă.
Unde-i? Unde l-ați dus?
Unde-i? Nu... Nick!
Chris?
Liza. Ea e vinovata.
"Patrick, dacă găsești scrisoarea asta, îmi pare rău."
"Dacă găsești scrisoarea, te iubesc."
"Am văzut ceva astăzi, ceva ce m-a îngrozit."
"La început, am crezut că-i ceva anormal."
"Credeam că-i o aberație."
"Dar m-am înșelat."
"Ce-am văzut a fost profețit."
"Ce am văzut a fost dumnezeiesc."
"Și cred că-i ceva restant."
"Aș vrea să fii fost aici, dar ne vedem curând."
"Și mă vei îmbrățișa."
"Dacă găsești scrisoarea, îmi pare rău."
"Dacă găsești scrisoarea, te iubesc."
Traducerea și adaptarea Richard Nasta