Brann, jordskjelv, flom...
Du kjøpte alt, sant? Det er ikke et spørsmål.
Jeg spør ikke. Jeg ber deg.
Jeg ser på en person som deg og da vet jeg.
Du er en kjøper.
Hvordan jeg vet det? Fordi jeg...
er en "avslutter". Jeg kan selge hva som helst. Spør hvem du vil.
Unntatt... Nei.
Forsikring.
Jeg takler det ikke. Å utnytte folk som er så svake,
så redde at de betror beskyttelsen av familien sin
til et papir, til et løfte til en bedrift...
Hva slags mann gir fra seg kona og barna til en fremmed?
Folk han aldri har møtt. Og så, en dag...
...er mannen borte.
Familien hans er alene.
Ulven kommer på døra.
Og, vel...
Ingen kan beskytte seg mot det.
Douglas, hva er det?
Ta deg sammen.
Jeg tror jeg har funnet en lys side.
-Jeg regner med dette er kona. -Maria.
Holdt Maria seg i form?
Figuren hennes, Douglas. Formen hennes.
Ligner den nåværende mrs. Doug
fortsatt på kvinnen på dette bildet?
Ja, ja...
Se der. Jeg mener at flaksen din har snudd.
Absolutt.
En kropp som det...
Det er bare billetten til den type mann
som kommer til å hjelpe henne gjennom dette.
Ok, åpne opp.
Jeg vet ikke hva han tenkte på.
Kom igjen.
Så...
...da...
Hvem i alle dager er du?
Si det, fascistiske kødder!
Slutt å være så fiendtlig og dra hjem.
Si hvor hun er, drittsekker!
Kom ut hit, feiginger.
Hva er dere redde for? Dere vet at de ikke er her for å beskytte oss.
Når skal dere gjøre noe? Når de kommer etter dere?
Hvorfor gjemmer dere dere?
Jeg vil ha moren min!
-Tre til side, korporal. -Hva gjør vi her?
Det har klikket for dama di. Løytnanten sier at vi må ordne opp.
Du har tre sekunder på deg til å ta vekk hånden din fra stripene mine.
-Drit i Moyers. Ikke gjør dette. -Tre.
-Det er folk her. -To. To!
Hun vil bare ha moren sin. Se på henne da, sersjant.
Tror du jeg liker dette? Å oppføre meg som en maktgal?
-Jeg har også en familie. -Jeg vet det.
La meg ta hånd om det.
Det bør du.
Kom igjen. Jeg klandrer deg ikke.
Se på meg.
La meg følge deg hjem.
-Jeg kan ikke gå tilbake dit. -Det går bra. Vi får deg hjem.
Jeg vil ikke gjøre dette lenger.
Du må tydeliggjøre hvor viktige pliktene hans er, eller gjør jeg det.
Korporal, stans!
Jeg sa, stopp!
Jeg må dra.
Jeg må bare prate med Moyers.
Vi kan bare...
Fått sove?
Så, hva er planen?
-Vi pratet akkurat om det. -Hvorfor er ikke jeg med i samtalen?
-Noen må passe på mamma. -Vi passer på alle.
-Vi vet at du er opprørt, Chris... -Madison, ikke avbryt meg.
Pappa, slipp meg!
-Var det henne hadde du reddet henne. -Hva er det som feiler deg?
Chris, se på meg.
Mamma bare satte seg i bilen, pappa.
-Hun er... -De tok ikke henne.
-Hun dro av egen vilje. -Fordi hun vil hjelpe folk.
Hun vet at de trenger henne. Det er sånn moren din er.
-Hva om hun... -Chris.
Ikke tenk sånn. Du må være sterk nå, ok?
Jeg kan ikke holde oss sammen alene.
Greit?
Bra.
Gå og si unnskyld.
-Til henne? Tuller du? -Du gikk over streken.
Gå og vær med familien din, pappa.
Beklager. Han mente ikke det.
Når Chris kommer tilbake, si at jeg dro for å hente moren hans.
Og Nick.
Bra. Du lærer fort. Har du fått sove?
Litt.
Jeg har bare tre sykepleiere, inkludert Hodges her.
Begynte med sju
men kommandosentralen sendte to av dem til de første evakueringssonene.
Hva skjedde med de andre to?
Ny bandasje på benet hans. Du kom på et bra tidspunkt.
-Ingen forventer seg en superstjerne. -Jeg må snakke med sønnen min.
-Så klart. Jeg ser hva jeg kan gjøre. -Og kvinnen, Griselda Salazar...
Hun er på rehabiliteringsavdelingen. Vi måtte fjerne foten hennes.
Jeg vil treffe henne. Hun snakker ikke så bra engelsk.
Jeg vil ikke at hun skal være redd.
-Hva med Nick? Er alt bra med ham? -Ja. Vi har jobb å gjøre, Liza.
Alicia?
Alicia, er du her inne?
Dritt.
Vent! Vent!
Hva er dette? Hva faen er dette?
-Hun har en kniv. -Stopp, stopp.
Hva er dette?
Det er slik vi får dem hjem.
Du er bekymret for familien din, men det er ikke nødvendig.
De klarer seg. De blir evaluert og behandlet.
-Du får dem tilbake. -Når?
Jeg vet ikke. Snart. Det ble ikke håndtert på rett måte.
Håndtert?
Du kom hjem til meg på natten. Du tok sønnen min, kona hans...
-Det var ikke meg, -Han hadde ikke noe med det å gjøre.
-Vi vet at det ikke var deg. -Hvor er de nå?
Hør her.
-Jeg kan hjelpe. Jeg vil hjelpe. -Så svar på spørsmålet.
-Jeg skulle ønske jeg kunne. -Han vet ikke.
...før initiering av Cobalt. Autorisert for å avstraffe...
Kontroll. Oppfattet.
-Det er ikke slik vi gjør det. -Vi måtte gjøre noe.
-Travis dro for å snakke med dem. -Er det planen din?
Spørre fint? Nei. Vi har en plan.
Du har en soldat som er fastspent til en stol i kjelleren.
-Nå har vi noe å forhandle med. -Vi venter.
Når de finner ut at han er savnet, ringer vi.
Da sier vi hvor vi skal møtes for å bytte.
-Og når de kommer og leter da? -Jeg liker ikke dette heller, men...
Faren min har rett.
Det er det eneste de forstår.
Dette var din idé?
-Ja. -Det er absurd.
-De kommer ikke til å byttehandle. -Jeg vet det.
Den soldaten vet hvor kona mi er.
Han vet hvor de har gutten din.
Sikkerhet, hvor mange soldater...
...hvor mye tid vi har igjen.
Folk som kjører ut med bilene kommer aldri tilbake.
Det kommer ikke til å skje her.
Dra hjem og hold Ofelia der.
Ikke la henne komme tilbake til dette huset!
Jeg vil ikke at du skal skade ham.
Vil du ha tilbake gutten din?
Hva blir det? Du vil ikke skade ham, eller du vil ikke vite?
-Du tok tre av folkene mine. -Jeg satte risikoer i karantene.
Hvor lenge har du tenkt å beholde dem?
-Ta det opp med dr. Exner. -Ok. Hvordan snakker jeg med henne?
Det gjør du ikke. Jeg skal være ærlig med deg. Du har hjulpet meg.
Jeg liker ikke at de raider sivile. Det er dårlig for moralen.
De er ikke krigere.
Det er små unger som vil hjem til mamma.
Mørke tanker, det er fienden her.
Så jeg holder dem ute i felten
der de bare kan skyte i vei.
Opp med humøret. De brukte å skyte tilbake.
-Du sa at du er lærer, ikke sant? -Det er jeg fortsatt. Engelsk litt.
Ok, så da skjønner du. Man må fortsette å pushe dem.
Se på hva vi gjør her. Se.
83 av disse. 83 av de råtne drittene er bekreftet.
Det er mange.
Ja, det er mange.
Det er bedriftsrekord.
Kan du hjelpe meg med å få tilbake folkene mine eller ikke?
Jeg skjønner hva du sier, men jeg kan ikke tenke på dine problemer.
Hvis de ikke kommer tilbake snart...
...vil du ha mer enn meg å tenke på.
Du tok 11 folk. Dette er et sammensveiset samfunn med mye barn.
Tenk om alle kommer hit.
-Er det en trussel? -Nei, jeg bare...
...prøver å være hjelpsom.
-Ok, Manawa. Vi går til legen. -Du sa at du ikke kunne det.
Jeg sa at du ikke kunne det. Jeg kan gjøre hva jeg vil, jeg har våpen.
De døde går kanskje blant oss, men dette er fortsatt USA.
Oscar, Mike og Six. Herr Ordfører vil en tur ned til byen.
Kanskje vi kan ta noen andre denne gangen?
Første kvadrant er ganske forslått.
Mennene mine har vært våkne i 50 timer. Vi mistet Nevins i går.
50?
Her får du.
Del det, for jeg har bare en.
Får ræva di tilbake i bilen. Åpne!
Ikke klandre Ofelia.
Hun er bekymret for moren sin. Derfor brakte hun deg til meg.
Datteren min bryr seg om deg.
Og jeg bryr meg om henne. Ofelia er veldig spesiell.
Hun er snill, intelligent, vakker...
Ja, det er hun.
Da hun ble født
visste jeg at jeg så på det eneste rene jeg noen gang kom til å ha.
Hun var så uskyldig.
Hun er fortsatt uskyldig.
Før hun kom med deg, fikk hun meg til å love at jeg ikke skulle skade deg.
At jeg skulle bytte deg ut mot at kona mi fikk komme tilbake.
Det kommer ikke til å skje.
Hør her.
Vi satte opp kommandosenteret på et college tre kilometer øst.
Det er der kona di er.
Du kan spørre meg om hva som helst.
Jeg holder ikke noe tilbake. Jeg er...
Jeg er en åpen bok. Jeg forteller deg hva du vil.
...for Cobalt sør for motorveien.
Jeg vet.
Der er elementer på plass...
Jeg vet.
Har jeg skjønt dette rett?
Du skal ned til byen, gjennom dette kaoset
for en som ikke er sønnen din, en gammel dame og en eller annen kvinne?
Vel, hun er faktisk eks-kona mi.
-Nei! -Jo. Hva skjedde med ansiktet ditt?
Ingenting. Midlertidig tap av patriotisme.
-Nå? Du tuller. -Vi har en. Stopp bilen.
Vi gjør plikten vår. Hvilken side er du på?
Korporal, samle Mambaen.
Hun er en moden en.
Hvor mange poeng?
Første etasje, østre hjørne.
800 meter, sidevind på 8 km/t. Kom igjen, Castro.
-Tre poeng, sir. -Ingenting mindre enn en touchdown.
Greit, herr Ordfører.
Din tur.
-Jeg? Nei, jeg kan ikke. -Jo, det kan du.
Det er lett.
Nei... Jeg kan ikke. Jeg skyter ikke så bra.
En taktisk rifle på støtter. Helen Keller kunne ha klart dette.
-Han vil ikke gjøre det. -Er du en militærnekter?
En som liker å leve under beskyttelse...
...og sove i en deilig seng med kona, men som ikke skitner til hendene.
-Jeg gjør det. -Helvete heller om du skal!
Helvete heller!
Travis? Jeg vil vite hva det er.
For du tror ikke at hun er menneskelig vel?
For hvis du gjør det...
...da er vi bare en gjeng mordere.
Er det det?
Nei.
-Ok. -Nei, det er ikke det.
Det er en .50 kaliber. Så...
Hvil kinnet mot kolben.
Tett inntil skulderen.
Trykk på avtrekkeren. Ikke trekk.
-Åpne munnen din. -Trykkforskjell.
Du kommer til å sprekke netthinna di.
Det er ikke en person.
Det var det jeg trodde.
Soldat, kan du høre meg?
-Han er blå. -Cyanose, bloduttredelse på brystet.
-Hva ser vi på her? -Kollapset lunge.
Intuber ham.
Et brudd til, rifter i ansiktet, mulig hjernerystelse.
-Å, herregud. -Bitemerker?
Jeg ser bitemerker. Vi har en.
-Til karantene. -Kom igjen.
Alt som ser ut som et bitt, er det. Jeg prøver å redde 600 000.
En feil, en "tenk om"...
...så finner vi snart ut hvordan naboen smaker.
Vi har en tropp som er innelåst i et bibliotek. Vi må få dem ut.
Vi må dra!
-En hel gjeng har blitt forvandlet. -Jeg trodde området var evakuert.
Det var det. Dette er de som nektet.
Uansett hva som skjer, bli i bilen.
Klar? Gå!
Gå, gå!
-Kom dere ut! -Det er for mange.
-Bak deg! -Vi må få dem ut!
Tilbake!
Der var et gjerde.
Akkurat som det som omgir oss.
Innenfor gjerdet var det en bygning.
I den bygningen, var det et rom.
I det rommet, var det en stol...
...akkurat som den som du sitter på.
Det var dit de brakte meg. Da jeg var ung.
Mannen med kniven og mannen i stolen... De er ikke annerledes.
De lider begge to.
Livene deres er forandret for alltid.
De tar meg inn...
...og de gir meg et valg.
Hvilken mann vil jeg være?
Vær så snill. Stopp.
...elementene fortsetter til Cobalt...
Dette ordet...
Det brukes ofte i radiosendingene deres, så det er viktig.
Hva er Cobalt?
Standby for bekreftelse av møteplass. Over.
De ytre lagrene har mindre nerver.
Jo dypere...
...desto mer følsomt.
Man må ha en stødig hånd.
-Hva er Cobalt? -Jeg vet ikke.
-Respekterer du ikke privat eiendom? -Er det sykkelen din?
Jeg spør spørsmålene.
-Jeg er loven i disse trakter. -Vi har allerede folk til det.
Dette er min jurisdiksjon, fra brannhydranten til postkassen.
Vil du snakke om det?
-Hopp på. -Du tuller med meg?
Nei. Kom igjen, jeg vil vise deg noe.
-Hvem bor her? -Jeg vet ikke. Rike folk.
Hva om de kommer tilbake?
De kommer ikke tilbake.
-Se på alle disse tingene. -De har barndommen vi fortjener.
-Kom bort til gjerdet. -Hva? Ingen undersøkelse engang?
37,0.
-38,5. -Ta ham.
-Gutten er ikke syk, Melvin. -Alle med feber skal ned.
Kom igjen.
Likte du vår siste transaksjon?
Jeg er ikke syk.
Ja, og jeg gir det ikke tilbake.
Jeg foreslår en transaksjon til, noe for å avrunde det hele.
Vent.
La meg få gutten. Jeg passer på ham.
Ta dette som pant.
Hvor er den andre?
-Las Vegas tror jeg. Tragisk... -Jeg vil ha begge.
Eller ingen avtale.
-Få ham vekk herfra! -Gå vekk fra meg!
Ingen refusjoner. Hvis han forvandles, er det ditt problem.
Tror du han stopper der?
Elsker deg for alltid... A.
Det var fint. Hvem er A?
Hei, hvor skal dere?
Klart! Klart!
-Hvor er Moyers? -Han ble forsinket.
-Hva skjedde? -Han kommer ikke.
Vi kjører deg så nært som mulig.
-Kjør meg til kommandoposten. -Vi skal ikke i nærheten av den.
Jeg har et nytt oppdrag: Operasjon "Få meg tilbake til San Diego".
Ofelia.
Vent. Hva... Vent.
Hun var ni år da hun spurte meg om krigen for første gang...
...og hvorfor vi kom til Amerika.
Og jeg fortalte henne...
...i detalj...
...om volden, hva som ble gjort...
...hvordan vi led.
Jeg fortalte henne alt...
...unntatt...
...hvilken mann som var meg.
Tror du hun kommer til å forstå...
...at det var nødvendig da...
...for å overleve?
At det er nødvendig igjen?
Fortalte han oss det vi trenger å vite?
Griselda.
Hun er bedøvet.
Hvorfor stoler du ikke på meg? Jeg sa at hun var her.
-Jeg vil være her når hun våkner. -Liza. Hun har septisk sjokk.
Noen ganger er alt vi kan bare ikke nok.
Griselda.
Hvor ble de av?
Lurer du på hva som skjedde med dem?
Nei.
De var virkelige mennesker.
De bygde et helt liv her.
Og nå...
Ofelia.
-Maddy? Maddy! -Takk Gud for at alt er bra med deg.
Vet du hva han hadde tenkt å gjøre?
Du visste det ikke.
Si at du ikke visste det!
Det var når skrikingen begynte... Det skjedde så fort.
Jeg har aldri sett dem forvandles så fort. Alle de 2000 menneskene...
...som tramper på hverandre og...
De kunne ikke...
De kom seg ikke ut, og...
Vi kunne ikke se forskjell på smittede og...
Å, Gud.
Jeg kan høre dem.
Jeg kan fortsatt høre dem.
-Hva gjorde dere? -Vi låste dem inne på arenaen.
Jeg lenket igjen dørene.
Det var det jeg gjorde.
Jeg tror deg.
-Travis, slutt! -Vær så snill.
-Fortell ham det du sa til oss. -Fortell ham om Cobalt.
Det er greit...
Cobalt...
...er en kommandokode for å igangsette evakuering
av LA-basen.
Evakuering?
Når? Når skal vi dra?
-Ikke dere. Bare vi. -Hva?
Fortsett.
Folket vårt. Fortell ham. Fortell hva som skjer med dem.
Cobalt inkluderer prosedyrer for...
...human avslutning av...
Når?
09:00 i morgen.
Jeg ønsket noe kunne maskere lukten av urin.
Du reddet dagen.
Hvorfor gjorde du det?
Du reddet meg.
Nei, jeg...
...forpliktet deg. Det er en forskjell.
Spillet er forandret. Vi går tilbake til de gamle reglene.
Og de som vant forrige runde
med sine grande kaffe latter og bonuspoeng på fly
holder på å bli buffeten.
Jeg ser på deg og ser noen som skjønner betydelsen av nødvendighet.
-Jeg er en misbruker. -Nei, du er avhengig av heroin.
Det er gullstandarden. Ikke undervurder deg selv.
Soldatene drar.
Jeg behøver en mann med dine talent når jeg foretar trekket.
Hvilket trekk?
-Hva gjør du? -De patruljerer ikke.
Noe er galt.
Jeg kom til deg som en jente, fattig og dum,
Jeg lovet meg selv til deg
fordi jeg var ung og ikke visste om din natur.
Jeg så djevelens ansikt.
Det er det samme som ditt.
Han viste meg ansiktet sitt. Det er ditt...
Alle de nettene...
Alle de nettene, mannen min og jeg sammen...
...i vente på at de skal slå inn døren. Ansiktene...
-Hva sier hun? -Vet ikke. Det gir ikke mening.
...til de forsvunne...
...venter på å forbanne oss...
...med faklene sine, tauene sine.
Jeg gjorde det jeg gjorde. Jeg elsket den jeg elsket.
Hva ville du at jeg skulle ha gjort?
Hjernen hennes heves.
Så ta kjøttet mitt, bit for bit...
...hvis det er straffen min.
Gjør det nå.
Jeg spør deg ikke hvorfor...
Nå vet jeg din natur.
Nå vet du min.
-Hva gjør du? -Tiden varierer.
Muskelimpulser fortsetter etter døden, alle typer av død.
De kommer alle tilbake. Vi kommer alle tilbake.
Dette er en boltpistol.
Den blir brukt til storfe.
Traumatisk hjerneskade stopper det. Det er eneste måte å stoppe dem på.
Hun kommer til å forvandles. Vi vil ikke at hun forvandles.