Martha?
Går det bra?
Martha, leter du etter noe?
Min elskede.
Brann! Brannen sprer seg!
- Jeg går og ser. - Hvor er Alicia?
- Bibelstudier. - Vent, Nick, jeg blir med.
Vi trenger mer vann!
Jeg trenger mer vann!
Ta med resten!
Martha og Russell er døde nå, ikke sant?
Vis nåde!
- Kom igjen! Paul! Mike! - Stopp!
De er borte.
Spar vannet.
La det brenne.
- Sikker på at du orker dette? - Ikke vær bekymret.
Jeg er ikke bekymret. Jeg kjenner terrenget, jeg vet hva jeg gjør.
- Du? - Det finner vi vel ut av?
Kan du ikke humpe med oss, drar vi fra deg.
Humpe?
- Det er et utrykk. - Er det? Hvem sitt?
Du burde være redd.
Hvis ikke har du ikke peiling på hva du begir deg ut på, søta.
Jeg overlevde ødemarken uten dere. Jeg vet hva jeg begir meg ut på...
- ...søta. - Mamma!
Sliten, 'Licia? Skal du feste hele natten, må du betale prisen.
- Aldri mer. - Mamma, du må ikke gjøre det her.
- Vi må bidra. - Det finnes andre måter.
Jeg kan dra.
Du må ta vare på Luciana. Få henne til å føle seg trygg.
- Du kjører visst med meg. - Gjør visst det.
- Mamma, dette føles helt feil. - Jeg er borte i maks to dager.
- Ikke tenk på meg. - Ikke stol på ham.
Jo mer vi forstår denne familien, desto tryggere er vi.
Han gjør meg ikke noe vondt.
Nei. Damen sitter foran.
"Gå din vei.
Spis ditt brød med glede og drikk din vin med fryd i hjertet,
for Gud har allerede akseptert deg."
Forkynneren.
Men det visste du vel allerede...
...siden du har lest de siste kveldene?
- Ikke ta smerten din utover meg. - Ikke nyt den.
Jeg gjør ikke det. Jeg sier bare at jeg er glad...
Faen.
Jeg føler meg jævlig og vil bare ha kaffe, men klarer ikke det engang.
- Nei, det går fint. - Du trenger den mer enn meg.
Han har det greit, tatt i betrakting.
- Av hva? - Browns.
Gammelt par som døde i går. Russell var en av de første fire.
Han, Phil McCarthy, Otto, og faren min - Grunnleggerne.
Vil du henge med oss senere? Gabe har laget mer hjemmebrent.
- Nei, takk. - Fyllesyk?
- Jeg har fått nok, Gretch. - Potetbåt?
Vi har egg, vi har bacon, vi har ristet brød.
Og... vi har smør, og det er ekte vare.
Noen har faktisk kjernet dette.
Takk.
Du vil takke meg enda mer når du smaker på det.
Ikke sant? Godt.
Hva er det?
Bare tenker på brannen og det paret.
Hørte folk snakke om det. Det er trist, men vakkert.
De var sammen helt til slutten.
Nick.
Nå må vi dra.
- Du er ikke klar enda. - Jeg er ikke en grunn for å bli.
Vi kan ikke bare gå til Tijuana uten en plan.
- Jeg kjenner folk i Mexicali. - De er ikke der nå lenger.
De gjemmer seg i tunnelene. Undergrunnstunneler.
Du er redd for å forlate familien din.
Nei. Det er bare...
- Jeg kan ikke bo her. - Jeg skal ikke tvinge deg.
Lover du? At du blir med meg?
- Jeg må pisse. - Står vi stille går de kanskje forbi.
Jeg tar alle på ti sekunder.
- Skyter du, kommer det flere. - Kjør gjennom dem.
- Jeg skader ikke dette kjøretøyet. - Jeg skader deg hvis du ikke kjører.
Jeg vet du kan,soldado. J eg så hva du kan gjøre.
Imponerende.
Men det overrasker meg at Lola står ubeskyttet i kjølvannet av det.
Du sa det tok en dag frem og tilbake.
Er du ikke redd for hva du dro fra henne med? Vann tiltrekker ulver.
- Som det tiltrakk deg. - Nettopp.
Men jeg er en forhandler, ikke en drapsmann.
Hun klarer seg så lenge. Alle elsker Lola.
Ofelia er den som trenger meg nå.
Forbered deg på at hun kanskje har forlatt hotellet.
Var ikke det du sa.
- Jeg sa hun var der... - Du sa hun ventet på meg.
Men jeg vet ikke hva hun har gjort siden jeg dro. Det er jo dager siden.
Da spør jeg Madison og Alicia. De vet hvor hun har dratt.
Hvis ikke de også har dratt.
Jeg tror hun er der.
Men dette er apokalypsen, Daniel.
- Eller har du glemt det? - Kjør gjennom dem nå.
Du er glad for at jeg er hva?
Du sa noe før jeg oppførte meg som en drittsekk.
Jeg er glad du er her og tilpasser deg.
Jeg visste ikke... om brannen, de menneskene.
Det er greit.
Alicia, trenger du noe?
Vi blir aldri normale igjen, ikke sant?
Du vet, som vi trodde?
Jeg skulle gjøre ting. Jeg kan... du vet, se dem.
Jeg hadde fornuftige planer, og jeg var...
Hva faen er normalt? Familien min var gal før dette skjedde.
Alicia.
Går det bra?
Se her, her nede.
Coop, ser du det? Vi skal på fest.
Vi må komme oss til Huey og tilbake.
Drar vi, kan de migrere mot ranchen. Det kan vi ikke risikere.
Ikke på gjøremålslisten. Vi må følge tidsplanen.
Jeg er med deg.
Vi gjør ikke dette til noen andres problem.
Vi går inn og ut på fem minutter.
Ingen pistoler. For mye lyd.
Ikke nok sport.
Det er et godt våpen.
FENGSELSBUSS
FANGE
Åh, det er vakkert.
Det er så veldig, veldig vakkert.
- Hvem tok tiden? - Nesten ett minutt.
Godt arbeid.
Dere var raske.
Tar tilbake det jeg sa.
Bukowski?
Seriøst?
Alle unge kunstnere går gjennom en Bukowski-fase.
- Er du kunstner? - Jeg skriver.
Eller, jeg pleide. Min far styrte meg mot jus.
- Best for fellesskapet. - Jeg må gå.
Hei, vent.
Her.
Hvis du er interessert.
Nei, takk. Er ikke det.
Bukowski er ikke så stilig etter sex.
Nei, ikke sånn. Jeg pleide å elske alt dette-poesi, kunst.
Men nå...
...hva er poenget?
Hva er poenget?
Etterpå har jeg en låve du kan jobbe på.
Lei for det.
- Hva er du lei deg for? - Visste ikke om dette var min plass.
Felleskapet jobber sammen.
Og du er en del av det... er du ikke?
Det er noe tilfredsstillende med det.
Dette var hjemmet mitt.
Det var først den eneste bygningen på eiendommen.
Stått her i århundrer...
...når dette var Mexico, og Spania før det, og...
...når det var indianernes land.
Jake ble født der.
Ja, du kan se at det var veldig vakkert.
Ja.
Litt for beskjedent for kone nummer to.
Bygget det store huset og lot Russell og Martha bo her.
Åh, her.
Jeg fant denne.
Takk.
Se her.
Det var sånn Vesten vant.
- Dette er en vakker pistol. - Er ikke det en motsigelse?
Håndverket som er lagt inn i dette stykket...
...er rett og slett kunst.
- Kan du gjøre det bedre? - Pistoler er ikke kunst.
Hensiktsmessige verktøy.
- Verktøy er vakre ting. - Lærte du Troy at våpen er verktøy?
Troy prøver å forstå seg selv.
- Vet du hvem du er? - Nei. Aner ikke, nei.
Jeg vet at jeg ikke er det.
Ikke det jeg spurte om, sønn.
Jeg ga denne til Russell når han flyttet hit.
Han og Martha hang den på døren.
Alle hjem trenger en pistol.
Russell var der når jeg var på mitt verste,
når de fleste trodde at alt håp var ute.
Du vet hvordan det er.
Når du og sjelen din har forlatt verden, vet alle andre det også.
Ja.
Jeg vet.
Skal du gjøre dette riktig, trenger du min hjelp.
Hva faen?
- Sikker på at det var her? - Det var selvsagt her, dust.
- Noen dro det vekk. - Dro det hvor?
.223-kaliber.
Det var en skuddveksling her.
- Dette er ikke bra. Ikke bra. - Ikke få panikk, Mikey.
- Hva skjøt Phil med? - Han likte AR-en sin.
.223-kaliber.
Ja, Phil traff på noen
og trakk seg tilbake til utposten.
Vi må dra. Jeg skal ta hvem enn det er som drepte Charlie.
Og Travis.
Er du klar for det som skjer nå?
Det blir levende, ikke døde.
Du må være mer aggressiv enn som så.
- Jeg er det. Slapp av. - Er du sikker?
- Vanskelig å se åstedet. - Det må du komme over.
Ikke rom for å sørge.
Hadde du ikke sørget om det var faren din?
- Big Otto er udødelig. - Sørget du ikke over din mor?
Er man død, så er man død. Det er ikke noe å dvele over.
Det eneste man kan gjøre er å ta hevn.
- Øye for øye. - Tann for tann. Amen.
- Dette er bare en lek for deg. - Nei, det er ikke en lek.
Det er mitt kall.
Hvordan unnslapp du brannen? Vi trodde du var død.
Jeg ble spart.
Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg har ikke et hjem som venter på meg i himmelen.
Kanskje det er djevelen som vil ha meg her... med deg.
Hvor mye lenger?
Vi er fremme før det blir mørkt.
Hotellet... hvorfor dro du?
Jeg ville få til en avtale med Dante.
Alltid for deg selv.
Jeg kunne tatt med de andre.
Jeg er ikke mannen som førte deg til Mexico.
Så bra for deg.
Hvis du er samme mann, vet du hva som vil skje.
Vil du spille stygt?
Værsågod. Vil du drepe meg nå? Gjør det! Kom igjen!
Værsågod.
Du er ganske flink til dette.
Faren min var entreprenør. Han pusset opp huset vårt.
Lærte meg ting mens han holdt på.
Han sa: "Du må bygge huset selv for å være lykkelig i det."
Han fikk aldri fullført det.
Du kan fullføre dette.
Kanskje det er noe i det for deg.
Hun har det fint.
Hun tror monstrene her er verre enn de der ute.
Da bør hun dra.
Men nå er vi på samme side?
Uansett hvor ille de levende er, er de døde verre.
Det er oss mot dem.
Hadde vært fint om det var sant.
I kriser holder man seg til sine egne.
Sånn har det alltid vært.
Luci bør gå fordi hun er brun?
Nei, fordi hun ikke kan forsone seg med det som skjedde.
Kan du?
Man må nå bunnen før man blir kvitt demonene sine.
Da Troy var fem, kanskje seks...
...pleide han å få sånne...
...gråteanfall. Helt uten grunn.
En dag fikk han ett av disse anfallene,
og moren hans tok ham og låste ham ned i kjelleren.
Neste dag var det en som spurte: "Hvor er Troy?"
Og jeg husket hvor han var.
Jeg løp ned i kjelleren for å hente ham, og der var han, bare...
Ikke sint.
Han bare stod der.
Han gjentok...
... "unnskyld, pappa."
"Unnskyld."
Enda så jævlig det føltes, sluttet jeg ikke å drikke.
Når det kom til stykket kunne jeg ikke forandre meg for Troy,
eller noen andre, for den saks skyld.
Moren din vil bli, men damen din vil dra.
Hva vil du?
Så hvorfor sluttet du?
Jeg skjøt rådyr i fylla en gang.
Det var nære på at jeg... skjøt av meg pikken.
Hva er den lukten?
Faen.
Jeg så ikke... Jeg så ikke mannen...
mannen... mannen i det hele... ...tatt... hele tatt.
Jeg så i trappen at han ikke var der igjen i dag.
Åh, som jeg skulle ønske han holdt seg unna.
- Når jeg kom hjem tre i natt... - Phil?
I dag så jeg ikke mannen i det hele tatt.
Jeg så... Jeg skulle ønske han holdt seg unna.
I dag, når jeg så meg rundt i gangen, så jeg ham ikke i det hele tatt.
Jeg så, når jeg gikk opp trappen,
en liten mann som ikke var der.
Han var der ikke i dag heller.
Jeg skulle ønske...
Skulle ønske han holdt seg unna.
Når jeg kom hjem klokken tre, ventet mannen der på meg.
Vi må dra nå.
Men dere kom jo nettopp.
Har du blitt gal, Walker? Har du peiling på hva du har gjort?
- Forsvarer jorda vår. - Dette er barbarisk.
McCarthy og jeg ble kjent før du ble født, gutt.
Han har vist barbari mange ganger. Han tok to av mine menn i går.
- Og vi skal ta resten. - Du vet at vi er døde nå, ikke sant?
Snakk lavere, Troy.
Og legg ned våpnene.
- Troy. - Hold kjeft! Hold kjeft.
Kvinnen din har sett det du ikke så på vei inn.
Du er omringet.
Gi ordren.
Slipp våpnene.
Vi tar våpnene deres...
...bilene deres, forsyningene.
- Faren min dreper deg. - Skoene deres.
- Hva? - Ta dem av. Nå.
Fortell folket ditt at det er tid for rettferdighet.
Jorden dere har bodd på skal leveres tilbake.
Forlat ranchen.
Det skjer ikke. Altfor mye har blitt ofret.
Jeg vet det. Derfor skal dere gå.
Eller så mater jeg hver og en av dere til kråkene.
Forstått?
Vi trenger vann.
Skal jeg overgi beskjeden? Gi oss vann så vi kommer oss tilbake.
Hva heter du?
Madison Clark.
Du kjøpte deg inn i en tapt sak, Madison Clark.
Det ble min sak da du skjøt ned helikopteret.
Du tok en av mine.
Jeg vil vise deg noe.
Ranchen skulle være et tilfluktssted etter demokratiets fall,
ikke verdens ende.
Det som skjer nå er mye verre enn det min far forestilte seg.
- Verre enn noen forestilte seg. - Det betyr ikke at det er håpløst.
Det finnes lysglimt hvis man ser etter dem.
Derfor trenger vi dikt, kunst, alt sammen.
Ikke like mye som vi trenger mat, vann og våpen for å vokte det.
Du høres ut som faren min.
Han planla det ikke, men han gjorde noe riktig.
- Si det til Luciana. - Det var Troy.
Hvor tror du han får det fra?
"Ikke la de blødende hjertene lure deg - snakk om indianere,
meksikanere, om hvordan vi stjal jorda deres.
Finnes ikke et sted på denne jord som ikke er tatt.
Noen vil ta det fra oss.
Vi er pålagt å beskytte den."
- Kanskje han hadde rett. - Jeg vet følgene av slik tankegang.
Noe må bety mer enn våpen.
Vi trenger noe større å leve for.
Det vi pleide å leve for. Det er poenget.
- Faen. - Hva venter du på?
Ingen port, ingen vakt - ikke bra.
Noe har gått galt.
Kjør. Hvis Ofelia er der inne, trenger hun meg.
Med mindre hun ikke er der.
Bli i nærheten.
- Daniel. - Hvor skal vi lete?
Vi venter til det blir dagslys.
Daniel.
Nei.
- Hvor er hun? - Jeg skal vise deg.
- Hvor er hun? - Jeg vet ikke.
Hun forlot Alicia til å dø.
Hun stjal bilen og stakk. Jeg vet ikke hvor hun er.
Hun kan være hvor som helst, i live!
Vi får se om du kommer deg ut av dette!
Greit, skritt. Skritt.
- Vær så snill! Jeg hater sjokk. - Det er en overraskelse.
Greit, åpne øynene.
Ser du? Overraskelser kan være bra.
Ser du det?
Russell og Martha, paret som bodde her,
de traff hverandre da han ble skadet i Koreakrigen,
og hun var sykepleier på militærsykehuset i Tokyo.
Hun pleide ham frisk.
Og dagen han ble dimittert, sa han: "Vi skal gifte oss."
Og hun sa: "jeg vet det," så ble de gift.
Hvordan vet du det?
Otto.
Med litt arbeid kan dette bli et godt sted.
Hva?
Hva er det?
Ingenting.
Faen!
- Går det bra? - Nei, det går ikke bra!
- Indianere, seriøst? - Vi burde stoppe.
Nei. Ikke tale om.
- Mennene dine er trøtte. - Nyhet - det er jeg også.
Walker kommer dit før oss
hvis vi ikke kjapper oss. Vil du at de skal besøke familien din?
- Tror du Nick kan ta dem? - Vi kommer oss ikke tilbake.
Du tråkker over, Madison.
Mike, kan du kjappe deg?
Bandasjer foten din. Kom igjen, vi går.
Skal de følge deg ut av frykt eller respekt?
Hva sa du nå?
En leder vet når man skal stoppe.
Greit.
Greit. Kom hit.
- Det er mitt oppdrag og mine menn. - Din eller faren din sitt?
- Ville han støttet dette? - Hvem tror du at du snakker med?
- Jeg er ikke sønnen din. - Men du er fiksert på ham.
Vil du være mammagutt, Troy?
- Var moren din for slem? - Hold kjeft.
- Hun hatet deg, ikke sant? - Hold kjeft. Hold kjeft.
Selv mot slutten...
...når du tok vare på henne og vasket henne...
...så elsket hun deg fortsatt ikke, eller hva?
Hvem synes at vi bør hvile?
Jeg er den eneste som kan veien tilbake.
Det er best dere går ved morgengry,
hvis ikke forlater jeg dere. Jeg forlater dere til de døde.
Troy.
Du er bedre enn det.