Martha?
Er du okay?
Martha, leder du efter noget?
Min elskede.
Brand! Branden har spredt sig!
- Jeg går derud. - Hvor er Alicia?
- Bibelstudier. - Hold ud, Nick, jeg kommer.
Vi må have mere vand!
Jeg må have mere vand!
Kom med resten!
Martha og Russell er døde nu, ikke?
Vis nåde!
- Kom nu! Paul! Mike! - Stop!
De er borte.
Spar vandet.
Lad det brænde.
- Er du sikker på, at du vil det her? - Bare rolig.
Jeg er ikke urolig. Jeg kender området og ved, hvad jeg laver.
- Hvad med dig? - Det finder vi ud af, ikke?
Hvis du ikke kan humpe bag os, efterlader vi dig.
Humpe?
- Det er et udtryk. - Jaså? Hvis?
Du burde være bange.
Ellers aner du ikke, hvad du har kastet dig ud i, skat.
Jeg overlevede ødelandet uden dig. Jeg ved, hvad jeg kaster mig ud i...
- ...skat. - Mor!
Er du lidt smadret, 'Licia? Når man fester, må man betale prisen.
- Aldrig mere. - Mor, du behøver ikke gøre det her.
- Vi er nødt til at bidrage. - Der er andre måder.
Lad mig gøre det.
Tag dig af Luciana. Få hende til at føle sig sikker.
- Du er vist sammen med mig. - Ja.
- Mor, det føles ikke rigtigt. - Jeg er højst væk i to dage.
- Vær ikke urolig for mig. - Stol ikke på ham.
Jo mere vi forstår familien, desto sikrere er vi.
Han gør mig ikke fortræd.
Nej. Damen sidder foran.
"Gå på din vej.
Så spis da dit brød med glæde, og drik din vin af et glad hjerte,
for Gud har allerede sagt god for, hvad du gør."
Prædikerens Bog.
Men det ved du sikkert allerede...
...efter dine studier de seneste par nætter?
- Lad ikke din smerte gå ud over mig. - Du skal ikke fryde dig.
Det gør jeg ikke. Jeg er bare glad for...
For satan.
Jeg har det ad helvede til og vil bare have noget kaffe.
- Nej, det er okay. - Du har mere brug for det end mig.
Han har det fint, alt taget i betragtning.
- Hvad mener du? - Browns.
Det gamle par, der døde i branden. Russell var en af de første fire.
Ham, Phil McCarthy, Otto, og min far - grundlæggerne.
Vil du hænge ud med os senere? Gabe har fremstillet sprut.
- Nej tak. - Det kurerer tømmermænd.
- Jeg har fået nok, Gretch. - Noget at spise?
Vi har æg, bacon og ristet brød.
Og... vi har smør, ikke det falske stads.
Nogen har kværnet det.
Tak.
Du vil takke mig mere, når du har smagt det.
Lækkert, ikke?
Hvad er der galt?
Jeg tænker bare på branden og parret.
Jeg hørte folk tale om det. Det er trist, men smukt.
De var sammen til det sidste.
Nick.
Vi må videre.
- Du er ikke parat. - Vi skal ikke blive for min skyld.
Vi kan ikke bare gå til Tijuana uden en plan.
- Jeg kender folk i Mexicali. - De er over alle bjerge nu.
De har gemt sig i tunneller. Forbudstunneller.
Du er bange for at forlade din familie.
Nej. Det er bare...
- Jeg kan ikke bo her. - Det vil jeg ikke tvinge dig til.
Lover du? Kommer du med mig?
- Jeg skal tisse. - Hvis vi holder stille, går de bare.
Jeg kan nakke dem på ti sekunder.
- Skyder du, kommer der flere. - Kør igennem dem.
- Jeg vil ikke beskadige bilen. - Så beskadiger jeg dig.
Det ved jeg, at du kan,soldado. Jeg så, hvad du kan gøre.
Imponerende.
Jeg er overrasket over, at du lod Lola være ubevogtet.
Du sagde, det tager en dag at nå frem og tilbage.
Tænk på, hvad du efterlod hende med. Vand tiltrækker ulve.
- Som det tiltrak dig. - Lige præcis.
Men jeg er forhandler, ikke morder.
Hun klarer sig, til vi kommer tilbage. Alle elsker Lola.
Ofelia har brug for mig nu.
Forbered dig på, at hun måske har forladt hotellet.
Det sagde du ikke.
- Jeg sagde, hun var der... - Du sagde, hun ventede på mig.
Ja. Men jeg ved ikke, hvad hun har gjort. Det er flere dage siden.
Så spørger jeg Madison og Alicia. De vil sige, hvor hun er taget hen.
Medmindre du tror, de også er rejst.
Jeg tror, hun vil være der.
Men det er apokalypsen, Daniel.
- Eller har du glemt det? - Kør gennem dem nu.
Hvad er du glad for, at jeg er?
Du sagde noget, før jeg opførte mig dumt.
Jeg er glad for, at du finder dig til rette her.
Jeg vidste intet... om branden og de mennesker.
Det er okay.
Alicia, mangler du noget?
Vi bliver aldrig normale igen, vel?
Som vi ellers troede?
Jeg ville en hel masse ting. Jeg kan... se dem.
Jeg havde planer, og de gav mening, og jeg var...
Hvad fanden er normalt? Min familie var skør, før det skete.
Alicia.
Er du okay?
Tjek det ud, dernede.
Coop, ser du det her? Vi skal til fest.
Vi må hen til Huey og tilbage.
Hvis vi kører, kan de gå hen til ranchen. Det kan vi ikke risikere.
Det står ikke på listen. Vi har travlt.
Jeg er med dig.
Vi gør det ikke til en andens problem.
Det tager kun fem minutter.
Ingen pistoler. Det larmer for meget.
Ikke sportsligt nok.
Det er et godt våben.
FÆNGSELSVÆSNET
FANGE
Det er en smuk ting.
Det er en smuk, smuk ting.
- Hvem tog tid? - Lige under et minut.
Det er godt arbejde.
Hurtigt arbejde.
Jeg fortryder mine ord.
Bukowski?
Virkelig?
Alle unge kunstnere har en Bukowski-fase.
- Er du kunstner? - Jeg skriver.
Det plejede jeg. Min far styrede mig mod jura.
- Så kunne jeg bedre tjene sagen. - Jeg skal gå.
Vent.
Her.
Hvis du er interesseret.
Nej tak.
Bukowski efter sex er ikke så stiligt.
Nej, det er ikke det. Jeg elskede digte og kunst.
Men nu...
...hvad nytter det?
Hvad nytter det?
Når du er færdig, har jeg en lade, du kan arbejde på.
Undskyld.
- Hvorfor fanden siger du det? - Jeg var usikker på min plads.
Lokalsamfundet samarbejder.
Du er en del af den nu, ikke?
Der er noget tilfredsstillende ved det.
Det var mit hjem.
Det var den eneste bygning på ejendommen.
Den har stået her i århundreder...
...da det var Mexico, og Spanien inden det, og...
...da det var den røde mands land.
Jake blev født lige der.
Man kan se, den kunne blive meget smuk.
Ja.
Lidt for ydmyg for kone nummer to.
Jeg byggede det store hus og lod Russell og Martha bo her.
Åh, her.
Jeg fandt den.
Tak.
Se lige her.
Sådan blev Vesten vundet.
- En smuk pistol. - Er det ikke en modsigelse?
Det arbejde, der blev lagt i den...
...er sgu kunst.
- Kan du gøre det bedre? - Jeg synes ikke, pistoler er kunst.
Det sparsomme design.
- Værktøj er smukt. - Har du lært Troy, våben er smukke?
Troy prøver at forstå sig selv.
- Ved du, hvem du er? - Nej. Jeg aner det ikke.
Jeg ved, at jeg ikke er sådan.
Det var ikke, hvad jeg spurgte om.
Jeg gav den til Russell, da han flyttede ind.
Han og Martha hængte den over døren.
Ethvert hjem har brug for en pistol.
Russell var der, da jeg havde det sværest,
da de fleste troede, at jeg var kommet for langt ud.
Du ved, hvordan det er.
Når du og din sjæl har forladt den verden, alle andre kender.
Ja.
Jeg ved det.
Vil du gøre det rigtigt, får du brug for min hjælp.
Hvad fanden?
- Er du sikker på, det var her? - Det var tydeligvis her, tumpe.
- Nogen slæbte den væk. - Hvorhen?
To 23'ere.
Der var en ildkamp.
- Det er slemt. - Bevar fatningen, Mikey.
- Hvad for et våben havde Phil? - Han var glad for sin automatriffel.
To kaliber 23.
Ja, Phil stødte på nogen
og trak sig tilbage til forposten.
Vi må af sted. Jeg går efter dem, der skød dem ned og dræbte Charlie.
Og Travis.
Er du klar til det næste?
Det bliver levende, ikke døde.
Du skal have mere kampvilje end det.
- Jeg har kampvilje. Bare rolig. - Er du sikker?
- Det var svært at se, hvor det skete. - Du må give slip.
Der er ikke plads til sorg.
Ville du sørge over din far?
- Store Otto er udødelig. - Sørgede du ikke over din mor?
Hvis nogen er døde, er de døde. Det nytter ikke noget at sørge.
Du kan kun nakke svinene, der gjorde dig uret.
- Øje for øje. - Tand for tand. Amen.
- Det er bare en leg for dig. - Nej, det er ikke en leg.
Det er mit kald.
Hvordan undslap du branden? Vi troede, du var død.
Jeg blev skånet.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg har ikke et hjem, der venter i himlen.
Måske vil djævelen have, at jeg er hernede... med dig.
Hvor meget længere?
Vi må frem, før det bliver mørkt.
Hotellet... Hvorfor forlod du det?
Jeg ville lave en aftale med Dante.
Altid for dig selv.
Jeg ville have taget de andre med.
Jeg er ikke den samme, der tog dig til Mexico.
Det er heldigt for dig.
Hvis du var den samme mand, ved du, hvad der ville ske.
Vil du spille hård?
Værsgo, dræb mig nu. Gør det! Værsgo!
Gør det.
Du er ikke dårlig til det her.
Min far var entreprenør. Han renoverede vores hus.
Han lærte mig det.
Han sagde: "Man skal gøre et hus til sit eget for at blive lykkelig."
Han blev aldrig færdig.
Du bliver færdig her.
Måske får du noget ud af det.
Hun er okay.
Hun synes, monstrene herinde er værre end dem derude.
Så burde hun rejse.
Men vi er på samme side nu, ikke?
Uanset hvor slemme de levende er, så er de døde værre.
Det er os mod dem.
Det ville være fint, hvis det var sandt.
Når vi er i krise, holder vi os til vores egne.
Sådan har det altid været.
Skal Luci rejse, fordi hun er brun?
Nej, hun skal rejse, fordi hun ikke kan acceptere, hvad der skete.
Kan du det?
Man skal ramme bunden, før man kan blive fri for sine dæmoner.
Da Troy var fem, måske seks...
Han plejede at få...
...tudeanfald. Uden grund.
En dag fik han et anfald,
og hans mor låste ham inde i kælderen.
Næste dag spurgte nogen: "Hvor er Troy?"
Jeg huskede, hvor han var.
Jeg løb ned i kælderen for at hente ham, og der var han...
Han var ikke vred.
Han stod der bare.
Han sagde...
"Undskyld, far."
"Undskyld."
Jeg havde det rædsomt, men holdt ikke op med at drikke.
I sidste ende kunne jeg ikke forandre mig på grund af Troy,
eller nogen andre for den sags skyld.
Din mor vil blive, og din kæreste vil rejse.
Hvad vil du?
Hvad fik dig til at holde op?
Jeg skød dådyr en dag, fuld.
Jeg skød næsten min pik af.
Hvad er det for en lugt?
For satan da.
Jeg så ikke... Jeg så ikke manden...
manden... manden overhovedet... ...overhovedet... overhovedet.
Jeg så på trappen, at han ikke var der igen i dag.
Jeg ville ønske, han havde holdt sig væk.
- Da jeg kom hjem klokken tre... - Phil?
I dag så jeg slet ikke manden.
Jeg så... Bare han ville holde sig væk.
Da jeg så mig om i gangen, kunne jeg slet ikke se ham.
Jeg så, da jeg gik op ad trappen,
en lille mand, som ikke var der.
Han var der ikke igen i dag.
Jeg ville ønske...
Jeg ville ønske, at han holdt sig væk.
Da jeg kom hjem klokken tre, ventede manden på mig.
Vi er nødt til at gå.
Men I er jo lige kommet.
Er du blevet tosset, Walker? Ved du, hvad du lige har gjort?
- Forsvaret vores jord. - Det er barbarisk.
McCarthy og jeg kendte hinanden, før du blev født.
Han var ofte barbarisk. Han tog to af mine mænd i går.
- Og vi tager resten. - Ved I godt, at I er døde nu?
Dæmp dig lidt, Troy.
Og læg jeres våben.
- Troy. - Hold kæft! Hold kæft.
Din kvinde har set, hvad du overså på vejen.
Omringet.
Giv ordren.
Læg våbnene.
Vi tager jeres våben...
...køretøjer, forsyninger.
- Min far slår dig ihjel. - Dine støvler.
- Hvad? - Tag dem af. Nu.
Fortæl dine folk det er tid til retfærdighed.
Jorden, I har boet på, skal returneres.
Forlad ranchen.
Det sker ikke. For meget er blevet ofret.
Ja. Derfor skal I væk.
Ellers fodrer jeg jer til kragerne.
Forstår I det?
Vi må have vand.
Vil du have din besked leveret? Giv os vand til turen.
Hvad hedder du?
Madison Clark.
Det er en håbløs sag, Madison Clark.
Det blev min sag, da I skød helikopteren ned.
I tog en af mine.
Jeg vil vise dig noget.
Ranchen var et tilflugtssted efter demokratiets ende,
ikke verdens ende.
Det, der sker nu, er meget værre end min far havde forestillet sig.
- End nogen havde forestillet sig. - Det betyder ikke, det er håbløst.
Der er lysglimt, hvis man leder efter dem.
Derfor har vi brug for poesi og kunst.
Vi har mere brug for mad, vand og våben til at bevogte det.
Du lyder som min far.
Han planlagde det ikke, men gjorde noget rigtigt.
- Sig det til Luciana. - Det var Troy.
Hvor tror du, han får det fra?
"Lad ikke sentimental snak narre dig - snak om indianerne,
mexicanerne, at vi stjal deres jord.
Al jord her i verden er blevet taget.
Der er nogen, der vil tage den fra os.
Det påhviler os at beskytte den."
- Måske havde han ret. - Jeg har set, hvad det fører til.
Noget må være vigtigere end våben.
Vi må finde noget større at leve for.
Det, vi plejede at leve for, ikke? Det er pointen.
- For satan. - Hvad venter du på?
Ingen port, ingen vagt - ikke godt.
Der er noget galt.
Kør. Hvis Ofelia er derinde, har hun brug for mig.
Medmindre hun ikke er.
Hold dig tæt på mig.
- Daniel. - Hvor leder vi?
Vi bør vente til dagslys.
Daniel.
Nej.
- Hvor er hun? - Jeg kan føre dig til hende.
- Hvor er hun? - Det ved jeg ikke.
Hun efterlod Alicia for død.
Hun stjal vores bil og stak af. Jeg ved ikke, hvor hun er.
Hun kan være hvor som helst, i live!
Se, om du kan komme ud af den her!
Okay, skridt. Skridt.
- Hold op! Jeg hader at få chok. - Det er en overraskelse.
Okay, luk øjnene op.
Se bare. Overraskelser kan være gode.
Kan du se det?
Russell og Martha, parret, der boede her,
mødte hinanden, da han blev såret under koreakrigen,
og hun var sygeplejerske på militærhospitalet i Tokyo.
Hun plejede ham, til han var rask.
Den dag, han blev udskrevet, sagde han: "Jeg skal giftes med dig."
Hun sagde: "Det ved jeg." De blev gift.
Hvordan ved du det?
Otto.
Det kunne blive et dejligt hus.
Hvad?
Ikke noget.
For helvede!
- Er du okay? - Nej, jeg er ikke okay!
- Indianere? - Vi bør stoppe.
Nej. Aldrig i livet.
- Dine mænd er trætte. - Det er jeg også.
De røvhuller kommer tilbage før os,
hvis vi ikke skynder os. Vil du have, at det sker for din familie?
- Kan Nick klare det? - Vi når ikke tilbage.
Du går for vidt, Madison.
Mike, tager du dig sammen?
Bind din fod ind og få fart på. Kom, nu går vi.
Vil du have, at de følger dig af frygt eller respekt?
Hvad sagde du lige til mig?
En leder skal vide, hvornår man stopper.
Okay.
Okay. Kom her.
- Det er min opgave og mine mænd. - Din eller din fars?
- Ville han støtte det? - Hvem tror du, at du taler til?
- Jeg er ikke din søn. - Men du er fikseret af ham.
Vil du være en mors dreng, Troy?
- Var din mor for hård til det? - Hold kæft.
- Hun hadede dig, ikke sandt? - Hold kæft.
Selv til sidst...
...da du plejede og badede hende...
...elskede hun dig stadig ikke, vel?
Hvem siger, vi skal holde nu?
Kun jeg kender vejen tilbage.
I har bare at være klar ved daggry,
for jeg efterlader jer til de forrådnede.
Troy.
Du er bedre end det her.