Nick.
Kom inn. Jeg har laget middag til alle sammen.
Strand.
Jeg har deg.
Hva skjedde? Dette skulle bli enkelt.
- "Ingen motstand," sa du. - Mea culpa.
Noen tipset demningen om at du kom. Men alt er i orden nå.
Det er lik i vannet som er ment til å distribuere og drikke.
Og mine menn... Omkomne?
Et dusin døde brødre.
- Et dusin døde brødre. - Vaktene har overgitt seg.
Mennene dine henretter arbeiderne.
Jeg ba dem sikre demningen. Og det gjør de.
I mellomtiden ønsker jeg å skifte bandasjer og hvile litt, sykepleier.
Jeg får full rapport om hendelsene senere.
Og en omvisning.
Planlegg å være overbevisende.
Moren min?
Gjemt. Trygg for nå.
Og Nick?
Han kom for å advare oss og startet et helvete.
- Hva skal vi gjøre nå? - Du skal stole på meg.
Jeg kan få oss ut av dette -
- hvis vi jobber sammen.
Så hvor slutter det?
Takk meg for at du er i live til å spørre.
Du dreper meg hvis du ikke har noe valg.
Det er galskap!
Når jeg misbrukte, ønsket du aldri å få den telefonen:
"Mrs. Clark, vi har forferdelige nyheter"? Alt ville vært over.
Jeg ønsket deg aldri død.
Hva slags mor ville jeg vært?
Jeg vet ikke. Ærlig, kanskje.
Noen ganger er byrden for tung å bære.
Jeg så det i øynene dine når du gikk løs på Troy.
- Han måtte dø. - Det bestemmer du?
Jeg bestemte det for søsteren din og deg.
- Ikke meg! - Slik er verden vi lever i!
Du har alltid levd i den. Nå er det greit å være den du er.
Dra til helvete.
Det er du som er farlig.
- En dag har ikke du noe valg. - Og det er skummelt.
En dag har jeg ikke noe valg.
Fordi en dag, mamma, har ikke du noe valg... med meg.
Jeg ville aldri skadet deg.
Med mindre du må. Med mindre det er nødvendig.
- Slutt. - Kunne du gjort det?
Slutt!
Mamma...
Ikke rør deg.
Ikke rør deg, Daniel, din stae, gamle mann.
Du skulle vært død.
Mange ganger.
Bli her.
Jeg skal finne Efraín.
Så skal vi rømme.
Du og jeg.
Du har høy smerteterskel.
Etter årevis med en hvit buddhist med en skarp tunge og en yogamatte.
Har hørt at narsissister trekkes mot buddhisme.
Sannheten om selvet -
- er en løgn -
- som i alle religioner.
Og jeg hater løgnere -
- mer enn noe annet.
Strand er et utmerket eksempel.
Hvordan kjenner du ham?
Alicia.
Jeg tjente til livets opphold ved å holde andre mot lyset.
Strand hjalp familien min å flykte fra Los Angeles.
Og du erkjente ham ikke fordi du skylder ham noe?
- Vi har lært ham å kjenne. - Å utelate å si noe er også løgn.
Jeg trodde moren min var her. Hun og Strand er venner.
Hva heter moren din?
Madison.
Hun er her. Eller var.
En av Strands avtalepunkter for å slippe oss inn -
- var å skåne en kvinne som het Madison.
Håper ikke vi har drept henne enda.
Hvis hun lever og er her, kan du skåne henne?
Moren din var en del av en større forhandling.
Og den forhandlingen -
- kollapset.
Strands løgner.
Jeg har tjent deg godt på kort tid.
Det kan jeg fortsette med.
Du kan stole på meg.
Skån henne.
Ja... hvis du blir med til Tampico.
Vi går ombord skipet mitt og seiler mot det som er igjen av Houston.
Kan du det?
Tester du lojaliteten min?
Jeg tester din visdom.
Ja. Jeg kan bli med.
Bra.
Hei! Vent! Vent! Hei! Rolig, Madison!
- Lola og Daniel ga deg beskyttelse. - Midlertidig beskyttelse.
- Jeg sikret deres beskyttelse. - For å redde deg selv.
Jeg ba deg få Madison ut herfra! Men du måtte være sta.
Kan du fjerne pistolen?
- Alicia er her. - Nei.
Proctor John tok henne med.
- Det gir ingen mening. - Han liker leketøyene sine.
Kanskje han liker henne nok til å la deg gå, men ikke regn med det.
Ta på disse.
- Hvorfor det? - For å flytte dere gjennom demningen.
Jeg følger dere ut rett under nesene på dem.
Kan dere bare gjøre det? Alt går til helvete.
Bare... gjør det jeg ber om! Vær så snill!
Din tid har kommet, eller hva?
Ta på de helvetes uniformene.
Hva har du gjort?
Hvem var det?
Daniel.
- Herregud! - Jeg gjorde det for deg.
- Ikke si det! - Han levde når jeg dro.
- Skjøt du Daniel? - Jeg drepte ham ikke.
Det er det verste som noen gang har skjedd meg.
Og Lola?
Jeg lot henne gå.
Du sa det ble lettere. Men jeg klarte det ikke.
Bra. Det er håp for deg.
Enden av broen, forbi sjekkpunktet, bland dere med lokalbefolkningen.
Ta av uniformene, gå, og fortsett å gå.
Proctor John ba meg om å personlig drepe disse forræderne.
- Hvordan finner vi Alicia? - Det gjør vi ikke.
Gjem dere i byen. Jeg finner Alicia, kom dere vekk.
Vi kan finne henne nå og ta henne med.
- Dette er det beste jeg kan gjøre. - Nei, jeg har en dårlig følelse.
Ikke noe valg. Jeg har hatt en dårlig følelse siden 1997.
- Pistol! Pistol! - Lola, nei!
Faen ta dere!
Hva faen er dette, mine herrer?
Hva faen er dette?
- Jeg er forvirret. - Jeg kan forklare.
- Jeg vil ikke høre det. - Jeg skulle drepe dem.
- John... - Hold kjeft, kjære.
Jeg hører at kvinnen jeg drepte var Vanndronningen.
Du skulle drepe henne, så spretter hun frem som en troll i eske.
Får en til å lure på omsoldaten hennes lever og skal drepe meg?
- Han er død, jeg sverger. - Han snakker sant.
Han tilstod.
Og jeg tror på ham.
Du er Madison.
Ja. Jeg er Madison Clark.
Gå til din mor, kjære.
Vis meg en lykkelig familiegjenforening.
Vær så snill.
Og hvilken rolle spiller du i dette destruktive familiedramaet?
Han er sønnen min.
Han var med en annen hvit gutt på basaren og spurte spørsmål.
Er vennen din her, Nick?
Nei, han er død. Mamma drepte ham.
- Du drepte vennen til sønnen din? - Han var mer enn trussel enn en venn.
For en pervers familie du har, Alicia fra Los Angeles.
Du har vært en fin sykepleier.
Men du vet hva jeg må gjøre nå.
- Vent. Hør på meg. - Hold kjeft, mor.
Jeg må drepe henne fordi jeg skal drepe broren hennes.
Jeg kan aldri stole på henne igjen etter det.
Jeg dreper deg først så du ikke må se det som følger.
Men du, mor-morder -
- du skal være vitne.
Si deres farvel, hvis dere har noen.
God reise.
Takk.
Det holder.
Det er et sluttspill her, Proctor.
Et du ikke planla.
Du snakker for mye.
Lola og Daniel hadde ikke nok våpen til å beskytte demningen, -
- så de koblet den til eksplosiver.
Pisspreik.
Topp til tå. C4 for å bygge den opp, C4 for å rive den ned.
Ta tunga hans.
Ingen flere løgner, Proctor.
Har du hull i lomma?
Strand.
Står at den er tilkoblet.
Nick... ikke rør den andre knappen.
Der det står "detoner"?
Oi! Det lukter så godt.
Nå skal jeg skjære.
Hva skal du gjøre, Nick?
- Be ham legge ned pistolen. - Legg ned pistolen.
Mamma og søsteren min tar en Zodiac over innsjøen.
Nick, ikke gjør det.
Så langt oppover elven som mulig.
- Vi går etter dem. - De får et forsprang.
- Nick, bli med, vær så snill. - Han kan ikke det, sykepleier.
Detonatorer har en rekkevidde.
Blir du med dem, mister du overtaket, ikke sant?
Jeg forhandler ikke, John.
Dette er selvmordsbrevet mitt.
Det virker sånn.
Gå.
Du har ikke noe valg.
Går dere ikke, dør vi alle, så bare gå.
Mamma.
Mamma, vær så snill.
Gå.
Victor, kom deg i båten.
- Nick... - Du ville ha nåde.
Her er den.
Bare ta vare på dem, er det greit?
Det er greit.
Vi kan finne dem senere.
Du overlever ikke dette.
Ikke vær så sikker.
Mange har klart å vri seg unna.
Men jeg gleder meg til å se hvordan dette vil utspille seg.
Ikke så bra for deg uansett, dessverre.
Jeg er ikke redd for å dø.
Det siste heltemot fra narko-Kristus.
Er detonatoren ekte?
Rasshølet er så godt som død.
Demningen kunne vært et sentrum for en ny sivilisasjon.
Akkurat her, et moderne Eufrat.
Men det trengs ledelse, fordeling.
Vi kan ikke bare gi det bort, Nick.
Du er smart. Du forstår.
- Og du kan hjelpe. - Bare tull.
Det er bare enda en ting de grusomme få vil kontrollere.
- Fort deg, Alicia! - Jeg prøver! Jeg prøver!
Jeg prøver.
Sprenger du demningen, vil elven flyte.
Tror du ikke folk vil sloss over det kan helle på flaske?
Sivilisasjoner fødes fra vold.
- Var det morsomt? - En annen sa det samme.
Det er en mektig sannhet.
Jeg drepte den forrige som snakket den sannheten.
Så du forstår deg på verden.
Som mor, så sønn.
Utnytt raseriet eller bli trampet i hjel.
- Jeg ser etter en tredje utvei. - Den finnes ikke!
Krig ventet på å bli realisert av oss. Og her er vi.
I et dilemma.
Spreng dammen for tidlig, og familien din overlever ikke.
Det hadde du ikke tenkt på?
Dette er veis ende, Nick. Gi meg detonatoren.
VANNDRONNING
- Du har den! Vi drar! - Kom igjen! Vi drar!
Kom igjen.
Hent detonatoren.
- Pent hodeskudd. - Jeg gikk for hjerte-lunge-kombo.
Må ha vært vinden.
Ny rynke.
Det går fint.
Spiller ingen stor rolle.
Og du -
- unge Nick -
- du bløffer.
Jeg ser det i øynene dine.
Du er ingen drapsmann.
Og familien din er fortsatt ikke langt nok unna.
Skal vi sjekke?
Greit. Jeg kjeder meg.
Drep ham.
Nei! Nei!
Der borte, snikskytter ved passet!
Bestemoren min kan se dem! Skyt dem ned, for faen!
Nei, Nick.
Ta den! Ta den!
De blir trukket mot flommen hvis de ikke tråkker på gassen.
De gir full gass.
Nord?
Nord.
Nei!
Hola.