CALEA FERATĂ TURCĂ 400 KM DE LA ISTANBUL
ÎNTRE LUME ȘI MINE
Apă fierbinte, vă rog.
Poftim?
A spus că s-a închis.
Aduce pentru tine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
American?
Vinovat.
Prima dată în Turcia?
Nu. Nu, nu.
Am fost aici...
cu mult timp în urmă.
Într-o altă viață.
- Acum venit înapoi. - Da.
Caut ceva.
Fratele meu...
spune că poți să găsești orice dorești în Turcia.
Da?
Ce zici de un bărbat care și-a răpit propria fiică
și a luat-o de lângă mama ei americană?
Un bărbat abuziv. Deci nu unul adevărat.
Nicio dragoste pentru copil, doar o nevoie de a-și pedepsi fosta soție,
de a-i lua singurul lucru care însemna totul pentru ea,
fără intenția de a înapoia copilul.
Crezi că...
Scuze.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7.
Crezi că l-aș putea găsi pe bărbatul ăsta în Turcia? Sau poate...
în drum spre Turcia?
Eu nu aș căuta un astfel de om.
Ar fi...
periculos...
pentru tine.
Bărbații ca el ar crede asta.
Și, Domnul mi-e martor, că i-aș acorda o șansă...
să se oprească...
să se răzgândească.
Să se gândească la cel mai rău lucru care i s-ar putea întâmpla.
Să și-l imagineze.
Există două feluri de durere pe lume.
Durere care doare.
Durere care schimbă.
Astăzi...
poți să alegi.
EQUALIZER 2
Puiule!
O, Doamne!
- Mamă! - O, puiul meu!
Ești bine?
Departamentul de Stat nu știe nimic, Grace. Nimeni nu știe.
Acum 45 de minute, cineva a adus-o pe fiica ta la recepția de jos.
Te iubesc atât de mult! Te iubesc, te iubesc.
La 0 min Sam
Apăsați să vină Sam
Șoferul meu preferat. E mereu ceas.
Samuel.
Roberto, nu e ușor să intri sau să ieși de aici.
Copy Center?
- Copy Center. - Da!
Să decolăm!
Cum mă simt azi?
La fel, doar că mai rău.
În fiecare zi, știu mai puține.
Bun venit în club!
Mersi că m-ai adus.
Și un sfat:
să fii mereu drăguț cu cineva care are acces la periuța ta de dinți.
Bine. Mulțumesc pentru interviu și șansă.
După cum vedeți în CV-ul meu...
Nu, nu, nu.
Mulțumesc pentru șansa asta.
Admir poziția companiei față de mediu de ceva timp. Să fac parte...
Mamă...
Mamă, am intrat!
Da, am intrat, mamă! Am...
"Avem marea plăcere să vă informăm"
"că ați fost admisă la Colegiul de Inginerie, în 2019."
Mamă! Mamă, mamă, trebuie să termin liceul întâi. Da.
Nu eu aleg când plec, Tommy.
Armata face asta.
Vă dau mesaj de la poartă. Vă iubesc pe amândoi.
Unde te duci?
În Irak.
- Prima misiune? - Da, dle.
O să vin să te iau când te întorci.
Mulțumesc.
- Cum merg? - Ți-am lăsat ceva sus.
Da?
Mulțumesc, Fatima.
- Vii la masa comunității? - Da.
Cu farfurii și șervețele. Șervețele și farfurii.
Și furculițe.
BRUXELLES, BELGIA
Ce vreți?
Am numele tău pe o hârtie din buzunar. Atâta contează.
Hei, hei, hei! Uită-te la mine!
Nu, nu, nu mai vorbi!
Asta se întâmplă.
Fiul tău trebuie să apară. Nu?
Deschide gura!
Știți ce? Prezentatorii meteo sunt cei mai buni.
- Prezentatorii meteo sunt cei mai buni. - Ba dresorii de delfini.
Și nu trebuie să știi nimic, pentru că sunt ecrane în părți.
Ba coafezele de prințese sunt cele mai bune. Poți să le faci bucle.
Salut!
Dle McCall.
- Am comandat o carte săptămâna trecută. - Da.
McCall...
Nu o văd.
Mă întorc imediat.
Bărbatul cu lista! 100 de cărți musai de citit.
- Vinovat. - În căutarea timpului pierdut.
- A venit ieri. - Mulțumesc.
A câta e?
Ultima.
Sper să mai faci o listă.
- Și eu. Cât face? - 40 $, te rog.
Mulțumesc.
Nu mai e semnul?
- Semnul de vânzare. - S-au schimbat împrejurările.
Nu mai plec acum.
Nu vreau o băutură.
"Doamne..."
"Dă-mi liniștea de a accepta lucrurile pe care nu le pot schimba,"
"curajul de a schimba lucrurile pe care le pot schimba"
"și înțelepciunea de a face diferența."
Te superi dacă mă duci înapoi de unde m-ai luat?
Lyft Pasager
Un pas. Nu te opri.
Haide! Ai reușit.
Ușor! Ușor!
Bun.
O poți ajuta să intre în casă?
Mersi.
Nu mai trișa, frate!
Bună! Sunt șoferul Lyft chemat să-ți duc acasă iubita.
Nu e iubită, omule. Doar o stagiară.
Îmi pare rău. Cartea de credit n-a fost validă.
Idiotule!
Stai cu noi, că tatăl tău ne e client și tu o zbârcești din prima!
Intră!
Poftim!
Am auzit de astea. N-am mai văzut una.
- Ei, acum ai văzut. - Da.
Uite, ia cât vrei, plus un bacșiș frumos, da?
Mulțumesc. Mulțumesc.
Nu mă întrebi dacă a ajuns cu bine acasă?
- A ajuns cu bine acasă? - Nu.
Am dus-o la spital. I se fac spălături stomacale.
Cum o cheamă?
Nu știi, nu-i așa?
Ăsta e momentul când, de obicei, ți-aș da șansa să faci ce trebuie, dar nu
în seara asta. Îmi vor trebui camerele, mobilele,
orice ați fi putut folosi să înregistrați ce i-ați făcut.
Ai bătut la ușa greșită în seara asta, tataie.
Dumnezeule mare!
Vino încoace.
Ridică-te!
Nu începe să plângi acum. Dă-mi telefonul tău.
- Dreapta sau stânga? - Nu știu ce vrei să spui.
- Ești stângaci sau dreptaci? - Dreptaci.
Sună la 911. Spune-le adevărul despre ce s-a întâmplat aici.
Banii lui tata n-o să te salveze de data asta, înțelegi?
- Da, dle. - Îi știi numele?
Nu.
O cheamă Amy. Dă-mi mâna stângă.
Dă-mi mâna stângă.
- Vreau un rating de cinci stele, bine? - Da, dle.
Dar nu pentru mine. Pentru cine?
- Pentru Amy. - Exact.
- Pentru cine? - Pentru Amy.
Să primesc un rating de cinci stele, juniorule!
La dracu'!
Super Lyft!
Bună, Susan!
Ce?
- De unde Dumnezeu ai știut că sunt eu? - Te-am mirosit.
Pentru Dumnezeu, doar am făcut pipi!
Da, dar ai mâncat vinegretă cu sparanghel, în sos de soia.
- O, tu! - Ți-am simțit parfumul. Ce mai faci?
- Ești bine? - Mai bine acum.
Foarte bine.
- Ți-am adus ceva. - Supă!
- Cum a mers în Turcia? - Final fericit.
- Fără aluzii. - Deci îmi ești tu dator cu o cină.
N-am zis că plătesc pentru cină.
- O să încerci să te fofilezi? - Nu!
Nu, nu, nu, prietene. Nu muncesc gratis.
Ce face Brian?
- E bine. Publică o carte nouă. - Da?
- Poate ar trebui s-o citesc. - O, da!
Dacă ești fan al geopoliticii Nepalului de dinaintea tratatului Sugauli din 1816,
absolut.
- Prietenia are limitele ei. - Și căsnicia.
N-am citit-o încă.
Mă îndoiesc că am s-o fac.
- Ești aici cu afaceri? - Întâlniri.
Întâlniri?
Aniversările sunt cele mai grele.
Eu mă gândesc mereu la fratele meu de aniversarea lui.
Împătuream rufele acum câteva zile
și mi-am dat seama că nu mai am
haine pe care Vivienne să le fi văzut.
Nu pot spune că e ceva rău.
Ce?
Nici ei nu-i plăceau gusturile mele la îmbrăcăminte.
Cumpăram ceva și a doua zi dispărea.
O întrebam și ea zicea că nu știe despre ce vorbesc.
Se prefăcea că nu știa despre ce vorbeam, îmi dădeam seama.
Dar zicea: "Nu știu ce s-a întâmplat cu cămășile alea mov pe care le cumpărai."
Și-mi puneam una care îi plăcea ei.
Ce?
N-am spus nimic.
Îmi pare rău dacă am făcut o greșeală venind la tine de ziua lui Vivienne.
Robert, m-am gândit. Poate ar trebui să te întorci.
E grozav că ajuți oameni la întâmplare,
dar asta nu va umple golul ăla din inima ta.
Du-te acasă.
Împacă-te cu ideea.
Asta ar fi vrut Vivienne.
Hei!
- Mereu un gentleman. - Exact.
Sunt obligată să-ți spun lucrurile astea,
fiind singura ta prietenă.
La aeroport, vă rog.
Dle McCall, poate puteți afla cine a făcut asta în grădina Fatimei.
Copii...
- Salut, omule! - Ce mai faci?
Hei, administrația ar trebui să facă asta.
Asta e treaba lor.
"Ar trebui" și "vor face" sunt două lucruri diferite, Miles.
- Da, dar locuiești aici, nu? - Exact. Plătesc și chiria.
- Ar trebui să lași pe altcineva s-o facă. - Pe cine?
La naiba, nu știu.
Pe oricine.
Nu un chiriaș.
Ai dreptate. Presupun că oricine ar putea, dar nimeni n-o face.
Și-atunci toată lumea se plânge
pentru că nimeni n-a făcut ce oricine ar fi putut face
sau ar fi trebuit să facă de la bun început.
Știi... sunt societăți de zugrăveli pe aici.
Știu că cer 600-700 $ pentru treaba asta.
Pe bune?
La naiba, eu fac asta pentru 350 $.
Tu?
Da.
- Ce? - Nimic.
Ce, par handicapat cumva?
- Înmoi și vopsești, nu e mare filozofie. - Nu, ai dreptate.
Sunt artist, omule.
Mă duc la Bridgeview Arts.
De ce nu ești la școală?
Nu urmez cursurile la zi.
- Am talente speciale. - Da, așa e.
Și e nevoie de talent ca să faci bani.
Dar e nevoie de minte, ca să-i păstrezi, Miles.
- Îmi câștig singur banii. - Nu-s de durată, Miles.
Uite...
350 $ e cam mult...
dar apreciez oferta.
- Bine. - Bine?
O să fie mult de muncă, omule.
- Bine, dle McCall. - Bine.
- Tot aici, cu asta? - Da.
Nu acoperi nimic.
Nu încă.
- Ce e asta? Vopsea de la Walmart? - Amorsă.
Se dă înainte. Nu vă învață asta la școala de arte?
Da, știam asta.
M-am gândit la oferta ta.
Am calculat...
250 $.
- 250 $? - Da.
250 $ și mă ocup eu de asta.
- Pentru 250 $? - Da.
Bine. Dar poți lucra doar după școală.
- La dra... - Nu înjura!
La cât termini?
- La 3:15. - Bine, după școală, 3:15. S-a făcut?
Bine?
Bine.
- Dar numerar, da? - De acord.
- Nu te suci, da? - O să te controlez.
Bine.
Miles!
Nu mai sta pe la colțuri, băiete!
Ulei de armă pe buze?
Arma de 9 mm de la picioarele lui era pe numele victimei.
Nicio altă amprentă în casă.
Ai întrebări?
Dl Calbert lucra pentru noi, și, când unul de-ai noștri pățește ceva,
agenția e obligată să ancheteze, așa că te vom contacta.
Izolați locul până ajungem, te rog.
Nu-i găsesc dosarul ăstuia. De când e de-ai noștri?
Nu știu. Conducerea l-a ferit dintr-un motiv.
- Mașina e aici. - Arăți grozav.
- E în regulă? - Și o cravată?
- Trebuie o cravată. - Ascult-o!
Ai una?
- Am. - Perfect!
- Ne vedem mai târziu. - Distracție plăcută!
Va trebui să mă duc acolo să pun punctul pe i. Vrei să vii?
Fir-ar! Și să las biroul ăsta nasol?
În Bruxelles, e cea mai bună ciocolată.
Păi, mergem și vedem.
Astăzi, am bătut un record personal: zi succesive în viață.
Bun. Aici am dovada fotografică.
Ăsta e portretul surorii mele, Magda.
Aveam nouă ani.
A venit războiul.
Ca majoritatea familiilor, am fost despărțiți.
Eu și sora mea, Magda, am fost trimiși în tabere diferite.
N-am mai văzut-o.
După 60 de ani,
eram la Paris
și am văzut pe cineva licitând pictura mea.
12 milioane. Îți imaginezi?
"Ai nevoie de o dovadă ca s-o recuperezi", mi-au spus.
Acum am dovada.
Stai să vezi când o vedea judecătorul asta!
Se pare că vine o furtună.
E timpul pentru control, Sam.
Bună, scumpo!
E încă obsedat de pictură. Am încercat să-l ajut cu ani în urmă.
A spus că avea dovezi că era a lui chiar și atunci.
Nu avea.
Nicio evidență, niciun act de vânzare.
Se întoarce întruna la tribunal să audă mereu același lucru.
Bănuiesc că asta îi dă un scop.
Ajută, când nu mai ai pe nimeni.
Lectura a mers grozav.
Jenant, de fapt. Am semnat două cărți, atât.
Mulțumesc.
- Sigur nu te putem lăsa la aeroport? - Mă descurc, mersi.
- Mersi mult că ai venit. - Noapte bună!
Noapte bună!
Fă-mi o favoare. Vezi ce poți afla. Da?
Altă cină, atunci. O să văd ce pot face. Mă duc la Bruxelles mâine.
- Credeam că te-ai retras. - O, da. Așa cum ești și tu mort.
- Noapte bună! - Foarte bună. Noapte bună!
Te-am văzut vopsind ieri, Miles.
E amorsă. Nu e vopsea.
Ca tot rahatul ăsta de dedesubt să nu se mai vadă.
Fratele meu a pictat aia.
E locul în care am crescut.
Da? Ei bine, acum locuiești aici.
BRUXELLES, BELGIA
Un fel de pudră.
Conținutul de pe hard drive și apelurile?
Le primiți azi, mai târziu.
Susan.
Bine. Mulțumesc.
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Mersi.
Vin și eu.
Nu știu, mi se pare că judecătorul...
nici nu mi-a dat atenție.
Abia dacă s-a uitat pe toate dovezile mele.
Ei bine, asta e.
Era o pictură foarte rară, Sam.
Poate de-asta ți se pare atât de familiară.
Asta e sora mea, Magda.
Era mai tânără, dar asta e singura poză care a rămas.
Unchiul meu i-a comandat portretul,
cadou de aniversarea de 12 ani.
Era un artist tânăr, abia la început. Dar s-o fi văzut!
Nu doar asemănarea, ci un spirit care răzbea.
Strălucea, știi, ca un far.
"Frățiorul meu", îmi spunea ea. "Micul meu Sammy."
N-am putut-o proteja niciodată.
S-o pierd de două ori...
Nici nu-mi imaginez.
BRUXELLES, BELGIA
- Bună, Susan! - Salut! Nu știam că iubești arta!
Informația pe care o voiai? A venit. Oarecum surprinzătoare.
Bine.
- Ți-o trimit acum. - Bine.
Da.
Evidențele bancare ale lui Calbert sunt în regulă.
SMS-uri, e-mailuri.
Fără neînțelegeri maritale.
N-avea iubite, iubiți, amanți. Nici măcar un mesaj necuviincios vreunei colege.
Și soția?
Hai, Dave! Și femeile înșală.
Gândește-te. Când i-ai trimis ultima oară flori soției tale?
Am reținut.
Informațiile de pe hard drive.
Vorbim în avion. Vreau să plecăm cât mai repede.
Să discut niște teorii cu Stan.
Scuzați...
Ai grijă.
Scuzați-mă.
Domnule. Mă scuzați. Mersi.
- Ne vedem jos, la 6:00? - Sigur.
Și ce zici de niște ciocolată din aia belgiană delicioasă?
Sau nu urci în avion.
Bănuiesc că ies din nou.
La naiba!
Perfect!
Ce vreți?
Sus, târfă!
Unde-s banii?
Nu am bani!
Unde-s banii?
De ce? Cine dracu' sunteți?
Cărămida va scoate asta în evidență.
- Voi "picassoa" toată clădirea asta. - "Picassoa"? Da, bine.
Cât?
Din partea mea.
Îmi place asta.
ODIHNEȘTE-TE ÎN PACE VEGHEAZĂ-MĂ
Desenezi de mult timp?
De prin...
clasa a III-a.
Ce e asta?
Așa-mi semnez munca.
Fratele meu era boxer. E mâna dreaptă a Domnului.
Dacă te prinde cu ea, știi tu,
ajungi în rai, sau...
Bine.
Mai boxează?
L-a împușcat cineva când se întorcea de la sală.
Nici măcar nu l-a înghesuit.
Voia doar geanta lui de sport.
Ce?
N-am spus nimic.
Oricum,
bunica mea spune că dacă nu-ți amintești de cineva cu voce tare,
moare de două ori.
Era înțeleaptă.
Salut, Brian!
Da, citesc cartea ta chiar acum și nu pot să cred că...
Da.
Am înțeles.
Dle McCall, ești OK?
Dle McCall!
Mersi, Dave.
Știi tu...
Poliția din Bruxelles a spus...
că se mai întâmplă jafuri din astea în hoteluri.
Dar ea nu purta bijuterii.
Nici măcar un ceas, și...
În afară de ăsta.
Poftim.
Agenția ce a spus?
Au spus că vor face tot ce pot.
Lucrează cu Interpolul.
Au promis că-l vor găsi, oricine a fost.
Nu știu ce să fac acum.
4 BUCĂȚI Gata: Dum
SE TRANSFERĂ...
BRUXELLES, BELGIA
Unde e telefonul?
E al tău?
Nu e al meu!
Unde dracu' e?
Uitați ce trebuie reținut în timp ce furtuna urcă spre nord.
Am văzut ce a făcut Frances în sud-estul țării.
Aici pare să se miște la fel de încet cum a părăsit coasta golfului.
Asta îngrijorează meteorologii acum.
În timp ce furtuna urcă pe țărmul estic,
toate orașele afectate au simțit o creștere a intensității.
CAMERĂ HOL DEZACTIVATĂ
MARCEL PROUST ÎN CĂUTAREA TIMPULUI PIERDUT
raport_poliție_susan
observații_poliție
Scuzați-mă.
Domnule. Mă scuzați. Mersi.
Scuzați-mă.
Domnule.
- Ne vedem jos, la 6:00? - Sigur.
Te-ai îngrășat, Dave.
Eram în același hol, când a explodat bomba aia.
Mă uitam direct la tine...
când hotelul ăla s-a prăbușit pe noi.
Ai fost acolo, apoi ai dispărut.
N-am avut o zi bună.
Am fost la înmormântarea ta. Te-am jelit mult timp.
Susan știa?
Am fost parteneri șapte ani. Eu nu ți-am ascuns nimic.
Îmi pare rău, Dave. Sincer.
N-am apucat să-ți spun cât de rău îmi pare...
De Vivienne.
Tot pe plajă stai?
Nu, de multă vreme.
Eu mi-am luat cabana aia.
Duc soția și copiii acolo de câteva ori pe an.
N-aș fi avut nimic...
dacă n-ar fi fost Susan.
Viața devenise...
sumbră.
Ea m-a convins să nu mă arunc în gol.
Probabil că în timp ce mâncați o supă.
Îi datorez viața mea.
Ai vorbit cu băieții?
Nu, de ani de zile.
Ce echipă dată naibii eram!
N-a apăsat pe nimic, Dave.
- Cine? - Susan.
În lift.
N-a apăsat pe numărul de etaj. Am verificat toate imaginile.
Excursioniștii au urcat primii. Au apăsat pe 16. Ea n-a mai fost nevoită.
Știau la ce etaj stătea.
I-ai găsit?
Bucăți din ei.
Niște drogați cu caziere lungi cât brațul meu. Brațul bun, oricum.
Explozie de gaz. Cel puțin, așa îi spun ei.
Tu cum îi spui?
Încheierea socotelilor.
Raport de autopsie. Plagă înjunghiată.
2 mm. A treia coastă, jos.
- Tehnica de aproape. - Exact.
Asta s-a învățat. N-a fost un jaf.
Altceva s-a întâmplat în camera aia.
Mac, orice ar fi, orice ai nevoie...
mă bag.
Știu.
Aceeași mocirlă.
Același sânge.
Bine.
RAPORT DE AUTOPSIE: PLUMMER, S
Ascultă...
- York. - Dave.
Ascultă, arma...
de lângă Calbert era în partea dreaptă.
Era dreptaci. De ce?
Soția lui a fost împușcată de un stângaci. Mai era cineva în camera aia.
Resturile de pudră au căzut de pe o mănușă de latex.
S-au găsit 20000 de euro în apartamentul excursioniștilor.
- Salut, Bob! - Dave.
- Tipii ăia au fost înscenați. - Da.
Se elimină oameni ai agenției tot timpul. Tabăra adversă adoră să trimită mesaje.
De ce înscenarea?
Nu știau că era de-ai noștri.
Susan urma să afle cine a fost în camera aia.
De-asta a fost ucisă, Dave. Cele două crime au legătură.
Revin când aflu mai multe.
Ține-mă la curent.
Hei, liftul e închis.
DEFECT
Ascultă, cioară mică. Treci la treabă? Toți oamenii mei trec la treabă.
- Ai unul, cioară. - Nu torni, nu faci prostii.
S-a făcut, micuțule.
Dă-mi doza aia. Dă-mi-o mie.
Ești bine, cioară mică? Bine?
Sigur? Ăsta e.
Auzi, știi că trebuie să tragi din mers diseară, nu?
Știi că trebuie.
- Nu ți-au ucis ciorile alea fratele? - Trebuie să-i ciuruiești.
- Da. Trebuie s-o rezolvi diseară. - Să-i faci pe negrotei.
Ai grijă să omori unul în seara asta.
Ai grijă să golești încărcătorul.
Ascultă, mama ta l-a îngropat deja pe fratele tău.
N-o face să îngroape doi fii.
- M-auzi? - Da.
Să nu vii până nu-l golești. Ăsta e un fapt, B.
- La naiba! - Haide, Miles!
Stai jos. Stai jos.
- Cine-i cioroiul ăsta? - Sunt tatăl tău, dar mămica nu ți-a spus.
Haide, Miles. Haide, Miles!
Haide, Miles!
Îl știi pe ăsta? Hei, unde te duci, B?
Da?
Cine mă-sa a fost ăla?
Ce naiba s-a întâmplat? Ce dracu' se întâmplă?
- Haide! - Lasă-mă, omule!
- Știi unde naiba suntem? - Știu. Tu știi?
Știu unde suntem. Asta vrei?
Credeam că vrei să desenezi. Nu asta ai spus?
- Să desenez? - Da.
- Să pictez? - Da.
Și cu ce dracu' o să mă aleg?
Porcăria aia o să pună mâncare pe masa mamei mele?
Porcăria aia va plăti facturile?
Nu.
Trebuie să fii gangster, un ucigaș. Ai nevoie de ei.
Bine, dacă asta vrei.
Dacă așa te simți bărbat, fii bărbat adevărat.
Hai să-i dăm drumul acum. Poftim! Începe cu mine!
Poftim! Începe cu mine.
Ia-l! Hai, ucigașule! Hai!
Hai, ucigașule! Pune-l aici.
Știi să-l ții? Știi ce faci? Haide! Hai, ucigașule!
Așa...
E nevoie doar de 2 kgf. Hai, gangsterule!
E nevoie doar de 2 kgf.
Dă-mi-o! N-o vrei. Dă-mi-o!
Hai, dă-mi-o. N-o să le fac nimic. Vezi?
Știi ce sunt ăia de sus? Niște mincinoși. La fel ca mine.
Vezi ce se întâmplă când ai de-a face cu un mincinos?
Vezi ce se întâmplă? Te-am mințit, golanule!
Acum te omor. Ce vezi când te uiți la mine? Dă un răspuns corect.
- Ce vezi, ucigașule? - Nu știu.
- Nu știi?! - Nu știu.
Nu știu. Bine?
Nu arma te face bărbat, băiete.
Poți să alegi.
Ai talent. Ai o șansă și nu vreau să aud de anturajele tale!
Ce nu ți-a oferit mama ta, că albii n-o să-ți dea nicio șansă. Ai una!
Folosește-o cât mai ești în viață!
Nu știi ce e moartea!
Nici n-ai idee ce e moartea!
- Ia o decizie. - Bine.
Hei, dle McCall...
- De ce eu? - De ce nu?
Dar de ce eu?
Hai să aflăm împreună.
Cu o asemenea furtună, valurile pot fi și de 2 m.
Viteza uraganului și ochiul uriaș ar putea inunda coasta.
- Da? - Dle McCall?
- Cine e? - Eu sunt, Miles.
- Am terminat zidul de afară. - Am văzut.
Ăsta e restul de la vopsea.
- E tot? - Da.
În fine...
- Ai ceva de băut? - Da.
- Ai vrea ceva de băut? - Da.
Intră!
Ice tea sau apă?
Ce, arăt ca Jackie Chan?
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Știi că astea se vând la set.
Da.
Ce faci?
Arroz con pollo.
- Și mama face același lucru. - Da?
Pune...
Nu sunt mama ta. Și asta nu e oala ta.
Și asta nu e casa ta.
- Înțelegi? - Da.
- Peretele ăsta trebuie zugrăvit. - Da, așa e.
- Da. L-aș putea zugrăvi eu. - Da?
Da.
Cât?
Dacă aș primi niște mâncare din aia...
Da, omule.
Nu, serios, 115 $.
E-n regulă?
Bine, facem o înțelegere.
- 115 $, zici? - Da.
Poftim! Gratis.
- Citește-o. Știi să citești? - Da.
Ce scrie?
Ta-Nehisi Coates. Între lume și mine.
Dacă o citești, batem palma.
- La aeroport? - Da.
E ziua cuiva?
A fiicei mele.
Frumos.
Cât are?
Cinci ani.
Aeroportul Logan
Bănuiesc că nu zbori prea des.
Conduc în direcția opusă aeroportului de vreo trei minute.
PORNIȚI CRIPTARE PGP
TERMINAȚI CRIPTARE PGP
- Și fără coajă. - Mănâncă, scumpo.
Mama zice că trebuie să merg la dentist. Ea nu merge niciodată.
- O fi grădinarul. - Struguri.
Știi unde sunt strugurii!
O, Doamne!
Ce viață grea am!
Uite-ți strugurii.
Arată-mi ce poți să faci.
- Pe bune? - Pe bune.
- Haide! - Bună, puiule!
Mami a făcut o hartă frumoasă.
A, Maine. Foarte bine. B, New Ham...
New Hamster.
Carol! Cine e?
Carol!
- E New Hampshire, nu New Hamster. - Dar mie-mi place New Hamster.
Iubitule, soneria e stricată.
Fostul tău prieten din armată a stat la ușă cinci minute.
De fapt, am fost liderul de echipă. Șapte ani.
Iubito, îmi pare rău, oi fi uitat. Am încurcat zilele.
El e Robert McCall. Ea e soția mea, Carol.
- Bună! Încântată, Robert. - La fel. Mersi.
Ele sunt fetele noastre, Molly, Alice.
Vino încoace, scumpo. Vino. Salută-l pe Mac.
- Vrei o cafea? - Nu, mulțumesc.
- Scuză deranjul. - Nicio problemă.
Trebuie să le trimit la școală.
Fetelor, haideți! Scoateți pijamalele.
- Robert, mă bucur să te cunosc. - Încântat.
Stai jos. Vino încoace.
- Ești bine? - Da.
Ai o familie frumoasă.
Mersi. Ce se întâmplă?
Am luat ăsta de la tipul
care a încercat să mă omoare ieri.
E cum ai spus, fac curat.
Pe toți cei care anchetează lovitura din Bruxelles. Nimeni nu e în siguranță.
Tu, familia ta... Nimeni.
Aia e criptare militară.
Ar trebui să-l duci la birou, să verifici numerele,
să verifici cu numele de pe lista de pasageri
care au zburat în sau din Bruxelles în perioada aia.
Cel pe care-l căutăm a apelat telefonul ăla.
Mă ocup, mă ocup.
Spune-mi că greșesc, Dave.
O să răspunzi?
Ce s-a întâmplat, Dave?
Ai murit.
Asta s-a întâmplat.
La trei luni după ce ai dispărut,
guvernul ne-a închis.
Am lucrat în particular imediat după aceea.
Făcând ce-am făcut noi pentru Dumnezeu și țară.
Am omorât nume de pe o bucată de hârtie. Numai că acum există un preț lângă ele.
- Noi omoram dușmani. - Cine zice că erau dușmani?
Nu noi. Nu eu.
Noi doar urmam ordine.
Mac, nu mai există oameni buni și oameni răi.
Nu există dușmani. Doar...
ghinioniști.
Și Susan?
Ghinionistă.
Nimeni n-a știut că ținta din Bruxelles era un infiltrat din agenție.
Susan ar fi aflat cine a fost în camera aia.
Era singura care ar fi putut, nu?
Până n-ai ieșit tu din mormânt.
Ai adus ciocolata?
Susan lucra într-o lume periculoasă, Mac.
- Ar fi putut-o face oricine. Oricând. - Dar n-a fost oricine. Ai fost tu.
Scutește-mă de prostiile morale, bine?
Faci ce trebuie să faci și mergi înainte.
Nu poți merge înainte după asta. Toți plătim pentru păcate.
- Și tu? Tu meriți să mori pentru ele? - De sute de ori.
Bine. Ei bine, știi ceva?
Nu există păcat.
Nici virtute.
Există doar fapte ale oamenilor.
Ne-au antrenat să omorâm oameni și să ne riscăm viața făcând-o.
Apoi, într-o zi, primești un telefon că au terminat cu tine.
"Mulțumim pentru servicii. Poftim o placă."
"Ai nevoie de o slujbă? Noroc!"
"Ai nevoie de asigurări medicale? Du-te la veterani!"
Azi ești important. Mâine ești uitat.
A fost o evoluție naturală. Ăia eram.
Asta făceam. Asta făceai.
Acum e ceea ce facem.
Noi?
Nu sunt doar eu, Mac.
Ci noi toți. Ari, Resnik, Kovac. Noi toți.
O familie.
- Domnilor... - Mac.
Arăți binișor pentru un tip mort.
Toți vrem să știi că nimic din asta nu e ceva personal.
Ce faceți, ce ați devenit nu mă privește.
Lumea e plină de așa-ziși bărbați ca voi.
Și, într-o lume perfectă,
tot ce facem are un preț.
Dar asta nu e o lume perfectă. Oamenii fac rele.
Dacă ai noroc, ai o șansă...
să le îndrepți.
Dar, de cele mai multe ori, rămân nepedepsite.
Nu și în cazul ăsta.
Greșeala voastră a fost că mi-ați omorât prietena.
Așa că eu am să vă omor pe toți
și singura mea dezamăgire e că o pot face doar o dată.
Trebuie să plec. Alice are repetiție de muzică la 7:45
- Salut, Ari! Băieți! - Carol!
- Robert, sper să te văd din nou! - Și eu mă bucur că te-am cunoscut.
Dave a spus că poți să mă duci la gară.
- Pa, tati! - Pa, tată!
Ajutor și companie? Haide!
Vedeți? Ajutor și companie.
Tu ia-o pe micuță.
Haide!
Ne vedem la muncă!
Nu cred că soția mea avea unul preferat.
N-a dat niciodată importanță hainelor.
E în regulă. O să aduc ceva de dimineață.
Cine vine după mine?
Cei care au omorât-o pe Susan.
De ce?
Ca să încheie socotelile.
- Ce faci, Miles? - Ce faci, omule?
- Unde ești? - La tine, de fapt.
Ascultă, fiule, nu am timp...
Termin pereții ăștia. Am ales un verde mentă.
Ai mâncare pe-aici? Mor de foame.
Ce-i cu lătratul ăla?
Du-te la geam. Spune-mi ce vezi.
Câinii de afară o iau razna.
Ascultă! Uită-te spre stradă. Spune-mi ce vezi.
- E doar un tip care livrează pizza. - Stai așa...
Hei, dle McCall...
La naiba!
O, la naiba!
- Cred că cineva încearcă să in... - Miles, ascultă-mă cu atenție.
Du-te în dormitorul meu. O să vezi o bibliotecă.
Du-te!
- Ce? - Doar du-te!
Ce... Bine. Bine.
- O vezi? - Da.
Bine. Pe raftul din mijloc e o carte de Richard Wright. Fiul natural.
- Ce? - Ascultă! Doar fă ce-ți spun.
- Fiul natural. Vrei s-o citesc? - Scoate cartea.
O să vezi un buton în spatele ei. Vreau să apeși pe el.
O să apeși pe buton, o să se deschidă, o să intri, o să închizi ușa după tine.
Bine.
Doamne! O, Doamne!
- Ce loc e ăsta? - Bine, calmează-te!
Stai jos! Nu face gălăgie.
Niciun sunet. Nicio mișcare.
Dle McCall. Cine sunt oamenii ăștia?
Lasă-i în grija mea.
Liber.
Calmează-te! Treci în gaură. Du-te înăuntru.
Nu-mi plac spațiile închise. Nici nu pot să respir.
Fiule, fiule, mai încet.
Mi se închid plămânii.
- Se uită direct la mine. - Nicio grijă, e oglindă cu două fețe.
Tu poți să-i vezi, ei pe tine, nu.
E prea întuneric aici. Nici nu-mi simt picioarele.
Relaxează-te, respiră. Nu vorbi prea tare.
Închide telefonul. O să vadă lumina. Închide-l!
La dracu'!
Ce mai faci, Dave?
Știi cine e.
Dacă tot ești la mine, udă-mi plantele, te rog, că o să lipsesc o vreme.
E o greșeală să intri în război cu noi, McCall.
E invers, Dave. Voi intrați în război cu mine.
Știi unde o să fiu.
Știu unde se duce.
Se duce acasă.
Salutare, puștiule...
Înapoi!
Orașul e evacuat.
Bună! Am terminat o tură dublă. O să verific dacă am închis gazul.
Bine. Grăbește-te!
- Lăsați BMW-ul gri să treacă. - Recepționat.
Ce-avem aici?
Trebuie să întoarceți. Orașul e evacuat.
Unde ești?
Mai încet!
Aia a fost brutăria soției lui.
Mergi!
Trage pe dreapta aici.
Ieșiți de pe alee. Casa lui Mac e acolo.
Intru, casa galbenă.
Liber. Ies.
Eu mă duc sus.
Se mișcă ceva. În față.
Kovac, intră!
Ari, care e situația ta?
Acopăr partea de sud.
Intru, prin partea de nord.
Kovac! Kovac!
Kovac, răspunde! S-au tras focuri de armă.
S-au tras focuri de armă! Intru! Intru!
- York, îl vezi? - Îl văd.
Intru, prin partea de nord.
La dracu'!
Kovac e mort.
- Repetă! - Kovac.
E doborât. E terminat.
Mergeți spre ocean.
Repet, mergeți spre ocean.
Ce dracu'?
Ari.
Resnik.
Să vorbească cineva cu mine.
Ari.
Fir-ar să fie!
Ari e doborât! Ari e doborât!
Și Mac l-a făcut praf!
Sunt poze cu Susan peste tot.
Ne omoară unul câte unul.
Vreau să văd ceva!
Sunt în colțul de sud-est al clădirii galbene.
E o urmă de sânge. Se pare că a traversat strada.
- În spatele brutăriei. - Recepționat.
Intră, Resnik!
Intră!
Resnik, recepționezi?
Resnik?
Răspunde!
La dracu'!
Doar tu și cu mine, Dave. N-a mai rămas nimeni.
Nu chiar.
Amintește-ți ce m-ai învățat.
Să ai mereu un plan de rezervă.
Hai, Mac!
Arată-te!
Nu știu cine e puștiul sau dacă înseamnă ceva pentru tine.
Am mizat pe faptul că îți pasă de el.
O să ușurez situația. Ieși, arată-te și nu omor puștiul.
Vântul face totul interesant.
Oglinda laterală.
Încă două. Al treilea trece prin mijlocul portbagajului.
Stopul.
Ăsta a fost cât pe-aci. Puteam nimeri băiatul.
Bine! Timpul a expirat, Mac!
Bine jucat, Mac!
Dar situația nu se va schimba.
Unde ești, ticălosule?
Du-te dracu', Mac!
Du-te dracu'!
Nu ți-ai putut salva soția!
N-ai putut s-o salvezi pe Susan! Și n-o să-l salvezi nici pe puștiul ăsta!
Asta e în planul tău?
Arată-te!
Bine, nu te grăbi.
Aici. Stai jos aici.
Pune-ți asta.
Bine.
Așa.
Ia să vedem...
Da, a intrat și a ieșit.
Nu e grav.
- Hei... - Da?
Mama o să fie supărată.
Da, vorbesc eu cu ea.
Nu pe mine, omule.
Pe tine.
Atunci vorbește tu cu ea.
- Numără până la trei. 1, 2, 3. - Trei.
E în regulă. Te apăr eu.
Apreciez asta.
- Dle McCall... - Da?
Cine ești, omule?
MARCEL PROUST ÎN CĂUTAREA TIMPULUI PIERDUT
- Dle McCall. - Da?
Cred că s-a oprit sângerarea.
Bine. Bine.
Stai jos.
Asta e casa ta?
Da.
Vino, stai jos.
Ce desenezi?
Lucrez la un supererou.
- Ce putere are? - Ce putere are?
Știe lucrurile înaintea ta.
Are camere secrete, încuietori magice.
Știi, rahaturi din astea.
Chestii din astea.
Zboară?
Nu. De fapt, conduce un Malibu.
E amuzant?
Sincer? E tare.
- Îmi place. - Respect! Apreciez asta.
ÎȚI LAS CE E MAI BUN DIN MINE
MÂNA LUI DUMNEZEU
Ca să înțelegi,
atunci când un rezident spune
lucruri grandioase prin natura lor,
avem tendința să le ignorăm.
Așa că-ți poți imagina cât de surprinși am fost astăzi, când...
M-ai putea lăsa un minut?
Sammy al meu?
Magda!
Traducerea: Andrea Puticiu
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro