www.HoundDawgs.org
STORPACK KAKOR GRANAR
TOMTEBYN
GOD HELG ÖNSKAR MUCHOMART
KASSA
Jag har kommit för att varna dig om att du ska få besök av tre andar.
Va?
Var det den chans och det hopp du nämnde, Jacob?
Ja.
Du har ännu chansen och hoppet om att undgå mitt öde.
En chans och ett hopp som jag rår över, Ebenezer.
Tack, Jacob.
Förvänta dig första anden när klockan slår ett.
Tyst, Beth!
Jag struntar i vem som började, Max.
Ben Kuklinski började, det vet alla.
Allt finns på video.
Du får skriva en ursäkt till klassen för att du förstörde uppträdandet.
Vad tänkte du? Han är ju dubbelt så stor.
Ja, men Ben Kuklinski driver alltid med julen.
Han sa till ettorna att tomten bara är en reklamploj
påhittad av Pepsi.
- Cola. - Du vet vad jag menar.
Men inte varför du bryr dig.
Nån måste ju göra det.
Låt mig se.
Ingen fara. Fortsätt kyla ner den.
Var det nödvändigt att sparka in honom i stallet?
Det var inte mitt fel. Jag var påverkad.
Jag hade bara ätit en massa julgodis.
Jag vill inte verka hård, men alla barn måste lära sig sanningen.
Jag vet, men... Jag ville inte förstöra allt.
För småbarnen.
Innebär detta krig mot julen, mot överdriven politisk korrekthet...
Toppen, mamma.
...eller är de bara lättkränkta?
Tack.
Men jobba inte för hårt. Sarah köpte kakor i butiken.
Det är Roger.
Du skulle ju inte jobba i jul.
Inga resor, sa jag. Men samtalen måste jag ta.
Hej, Roger. Hur är det?
Vänta, ska vi inte titta på Snobben
och slå in presenter som vanligt?
Det kan du göra själv, efter ditt uppträdande.
Och fort. Era kusiner kommer snart.
Ja, Roger.
Det är rena cirkusen här.
Beth, hjälp mig hänga den här.
Vänta, ska vi inte titta på Snobben?
Är du färdig med brevet?
Jag har börjat...
Jultomten Nordpolen
...men jag vet inte vad jag ska önska.
De är vår släkt, Beth. Och det gäller bara några dagar.
Jag delar inte rum med tjejer som står och kissar.
Du kommer säkert på något.
Förra året hittade jag bajs i sägen.
Människobajs.
Det var ju deras hund!
"Exempel på varför vissa inte borde få skaffa barn!"
Dina ord, mamma. Inte mina.
Det sa jag aldrig!
Jag sa att de kanske borde testas innan de får skaffa barn.
Tack, Omi.
Omi?
Tror du fortfarande på tomten?
Naturligtvis.
Men... jag tror samtidigt att Sankt Nikolaus är vad man gör honom till.
Vad menar du?
Att tro på honom är att tro på den sanna julandan.
Givandets anda. Och uppoffringens...
Jag tror även på att äta efterrätt före middagen.
Ja.
Kusinerna krälar upp ur genpoolens bakvatten, så alla är lite nerviga.
Käkar din mamma lugnande igen?
Som godis.
Ikväll ska vi göra ett japanskt snöträd, eller nån sån skit.
Det krävs mycket för att vår familj ska verka coolare än den är.
Jag gillar snö,
men jag föredrar min plan.
Lockande, men jag sitter nog fast här.
Kom igen, folk har flytt från Alcatraz, och jag är bara fyra kvarter bort.
Vadå? Är nåt fel?
Allt.
Jäklar också.
Och tack för Omi. Din vän, Max Engel.
Kan ni två lägga av?
Howie, sluta ringa på!
- Bär nåt, då! - Sluta, Howie!
- Hjälp mig med väskorna. - Pappa, ta dem.
Det är jul. Det är jul. Det är jul.
God jul!
Hej, syrran. God jul.
Gud, vad kul att ni kunde komma.
Du anar inte.
Olyckor överallt och trista radioprogram i över sex timmar.
Vi tog med nåt gott hemifrån.
Oj.
Tack. Det ser så...
Oj.
- Varsågod. - Flytta dig, Linda.
Det räcker med trafikstockningar.
Låt mig hjälpa dig.
- Ingen fara. - Tack.
Förlåt mig.
Har butlern fått ledigt ikväll?
Ingen fara, Tom.
Ja, vi tog med Rosie.
Ni har väl ingen katt?
Det går bra, eller hur?
Det går bra.
God jul, tjejer. Kom in.
Vad söta ni är i era matchande jackor.
De är lite sura eftersom Steelers förlorade...
Jordan, Stevie, berätta för moster om idrottspriset ni fick.
Det är en fin historia.
Hej, Howie.
Vad önskade du dig av tomten i år?
- Jättefint. - De ser så fina ut.
Det ser större ut här.
En leksaksbil?
Titta vad Max har i fickan.
Ett brev till tomten.
Videospel?
Mobil?
Dialys?
- Vilken lång jävla resa. - Tack.
Var vill du ha grejerna?
- Varsomhelst? - Ja.
Herrejisses, det skulle inte skada om ni skottade lite.
Jag kunde ha brutit höften.
Överraskning!
Snälla, bli inte arg.
Tant Dorothy, vad roligt att se dig.
Din syster är ingen Moder Teresa,
men hon dyker i alla fall upp ibland för att kolla om jag fortfarande lever.
Var finns äggtoddyn?
Jag behöver muntras upp.
I köket. Ta för dig, bara.
Tom, låt mig ta det där. Förlåt.
Ingen fara.
Herre min skapare.
Martha Stewart ser ut att ha kräkts härinne.
- Dörren står öppen. Förlåt. - Nejdå.
Vi är helt utmattade.
Alltså, sex timmar. Kom igen.
Ursäkta, men har ni inte ett till...
...barn?
Chrissy! Tusan också!
Jordan, du skulle ta in henne! Inte min unge.
Kom igen, tjejer.
Tommy, hjälp mig hämta Chrissy och resten av skräpet.
- Går det bra? Tack. - Visst.
Nu ska vi skapa minnen.
Tack, älskling. Herregud.
En ugnsstek är en överraskning.
Hemorrojder är en överraskning.
Hon är för sjutton en mardröm. Hur tänkte du?
Så hemsk är hon väl inte?
Det är hon inte!
Och så lurade hon mig.
Vi skulle lämna julklappar, då kom hon med sin resväska.
Skulle jag tvinga henne att vara ensam i jul?
Du kunde ju ha varnat mig,
nu när ditt misstag blir mitt problem.
Du tycker allt jag gör är misstag.
Ursäkta. Se upp!
Älskling.
Här är en laddad stridsspets.
Oj, vad du stinker.
Jag går och byter på henne. Vi går hitåt.
Sätt den var du vill.
Hela bilen luktar skit.
Vad blir det för mat?
Det där är allt min son, det!
Verkligen.
Jag ska få Howie Junior i tävlingsform.
När han börjar high school
ska han vara delstatens största linjespelare.
Har du spelat mycket football, Tommy?
Jag hade inte tid när jag var yngre.
Jag tränade så mycket.
Vad tränade du med?
Armén? Marinsoldaterna?
Det var med scouterna.
Scouterna.
Det, mina barn,
är när man väver korgar och hjälper gamla tanter över gatan.
- Har jag rätt? - Nej, nej.
Nejdå, det var faktiskt en ordentlig överlevnadskurs, så...
Den enda överlevnadskurs jag behöver är min gamla bössa
och en rejäl låda patroner, som jag har i bilen.
En herde måste skydda sin flock.
Älskling, inget vapenprat vid middagsbordet.
Här behövs det lite vapenprat,
vid middagsbordet och på andra ställen.
- Oj. - Fattar ni?
Chrissy gillar visst min gravlax.
Försiktigt, ungar.
Moster vill att allt ska vara rent och perfekt.
Därför lagar hon så mycket mat man inte kan uttala.
Jag tänkte att ni ville ha ombyte
från makaronilåda och varmkorv.
Visst.
Du hade fel.
Vem gör inte skinka till jul?
Är du jude nu också?
Det är nog dags för efterrätt.
Det var jättegott, älskling.
Lite torrt.
Min var jättegod.
Jag skulle ha fått din fågel.
Säg nåt vänligt bara.
Okej, sen, om efterrätten är god.
Kan du göra mig en tjänst?
- Berätta om tomten. - Säg nåt snällt om efterrätten.
Hörru, Maxi -bindan.
Har du hört om tomten?
Nej, Stevie. Vadå?
Hörde det på nyheterna. Släden kraschade i Klippiga bergen.
Båda benen krossades.
Köldskadan tog hand om smärtan, men inte hungern.
Så han tvingades slakta och äta renarna.
Även Rudolf.
"Rena slakten." Fattar ni?
Lägg av!
Börja inget.
Ta det lugnt, hörni.
*De leker bara, Tommy.
Makaronilåda och varmkorv...
Herregud.
Vad är det för gudsförgäten gegga du står och rör ihop nu?
Du vet ju hur din tjusiga mat täpper igen tarmarna på mig.
Vi kanske ska fira jul i din husvagn nästa år?
Och efter att du har pyntat, städat och lagat mat i veckor
tänker jag klampa in och gnälla på allt du jobbat så hårt med.
Sarah...
Nej, snälla tant Dorothy.
För din egen skull,
håll dig borta från mitt kök.
Renkött är faktiskt ett hållbart födoämne
i de norra delarna, och Alaska och Kanada.
Så här års
hänvisar vi till renar som jultomtens transportmedel.
Vi vet att du fortfarande tror på slemhögen.
Jag vet inte vad ni pratar om.
Säkert?
Sluta, Max.
"Kära tomten!
"Förlåt för att jag har inte varit jättesnäll i år,
"men jag hoppas ändå att du vill hjälpa mig och min familj i jul.
"Vi behöver dig."
- Vad rart, Maxi -bindan. - Ge tillbaka det!
Sluta, Max.
Bla -bla -bla. Dynga, dynga...
Här har vi Maxis önskelista.
Sluta. Det räcker.
Vänta, du är först, Beth.
"Jag önskar att Beth och jag kunde umgås som förut.
"Du har väl märkt att jag inte har så många vänner?"
Jaså inte, Max?
"Jag önskar att mamma och pappa kunde bli kära igen.
"Jag vet att de ofta är ledsna när pappa måste vara borta så mycket.
"Jag tror att de saknar varann.
"Jag önskar också att morbror Howard och moster Linda inte hade det jobbigt.
"Du kanske kan hjälpa dem lite resten av året?
"Och...
"Och att..."
Skit på dig! Pappa önskar inte att vi var pojkar!
Sådär. Vem vill ha crème brûlée?
Ge tillbaka brevet!
Hörru, Max.
- Hörni! - Tjejer!
Sluta, Howard. Stevie, Jordan.
Sluta.
Nu räcker det.
Är du oskadd?
Jag ville att julen skulle vara som förr, men glöm det.
Jag hatar julen!
Jag hatar er allihop!
Max. Max!
Låt honom vara.
Ungen skulle ha pris för att han säger sanningen.
- Får jag komma in? - Nej.
De åker direkt efter jul,
så vi behöver bara överleva i tre dagar till.
Jag fattar det inte.
Varje år blir det värre.
Varför måste vi stå ut med skiten bara för att vi delar DNA?
Det är så det är med släkt.
Man försöker komma överens,
trots att man inte har så mycket gemensamt.
- Varför? - För att...
Jo...
Okej, det har jag inget bra svar på.
Eller så får det oss att anstränga oss att ta reda på vad vi har gemensamt.
Man lägger sitt åt sidan och tänker på andra, för en gångs skull.
Vänner, familj,
till och med svinen man normalt inte tål.
Som morbror Howard?
Jag ville inte nämna namn.
Tror du verkligen på det där?
Jag vill göra det, Max.
Men du, du hinner nog fortfarande posta det där brevet.
Jultomten Nordpolen.
Är det inte lite konstigt?
Man kan ju se damm på Mars,
men ingen märkte att en snöstorm var på väg.
Så fort strömmen är tillbaka
kan du skicka ett argt mejl till meteorologerna.
Vi måste försöka vara lugna så länge.
Det är nåt konstigt därute.
Jag är lugn.
Men kommer vi att överleva julen
med 12 personer i ett hus utan varmvatten, värme eller ström?
Eller mat.
Vi har faktiskt massor av rester.
- Då blir det öl. - Och telefonen är död.
- Mamma! - Vadå, Max?
Det står en snögubbe i vår trädgård.
Ser ni?
Det... Det är toppen, Max.
Men vem byggde den?
Man ser knappt till andra sidan gatan, men vi ser inte ut att vara ensamma.
Jag kan kolla med Turner.
De är på Hawaii.
Familjen Lambert är i Florida
och Cartwright pratar inte med oss sen Max nudelolycka.
Sen vadå?
Max, ta bort Omi från öppna spisen innan hon bränner ner huset.
Jag öppnar!
Okej.
Vad ska vi göra?
God jul.
- Skriv under här. - Jaha.
Oj.
Bärhjälp, älskling.
Vilket oväder.
Det är rena spökstan. Vägarna är hemska.
Skojar du?
De här också?
Inte från mig.
- Måste vara från UPS. - Okej.
- God jul. - Detsamma.
- Vad är det? - Kolla här.
Va?
De har fått mer grejer.
Varför får de rika så mycket gratis?
Vet inte, älskling. Demokrater...
Herregud!
Vem behöver så mycket ost?
För en gångs skull...
Jag har messat Derek nio gånger,
och han har inte svarat.
Det är inte normalt.
Det är snöstormen, inget funkar.
Kan jag gå dit och kolla till honom?
Det är inte långt.
Det är nog ingen bra idé.
Jag kan se om nån annan har ström.
Hon klarar sig.
Okej. En timme.
Sen vill jag att du har lite tjejtid med Jordan och Stevie, okej?
Ska det där vara en reversal?
Kom igen, Jordy! Stå stadigt!
- Håll emot. Sådär. Okej.
- Igen. - Du vet vad jag menar.
Tack.
Var försiktig.
Okej. Ses sen.
Älskar dig. En timme bara.
Okej.
Max, jag bad dig få bort Omi från...
Hon säger att varm choklad gör allt bättre.
Herregud!
Snälla nån!
Kan nån hjälpa mig?
Snälla nån!
INGEN TÄCKNING
Kommer du fram?
Nej.
Det är jättemärkligt. Inga bilar, inga människor, inte ens en saltbil.
Du har möjligtvis inte köpt en reservgenerator till mig i julklapp?
Jo, den ligger under granen, bredvid slipsarna och kalsongerna.
Bra.
Det börjar bli sent.
Beth borde vara hemma nu.
Hon klarar sig. Hon är hos Derek.
Ännu mer oroväckande.
Ta det lugnt, för en gångs skull. Okej?
Hur är det med de andra?
Du vet, de är sura, uttråkade,
trötta på snön.
Och varandra.
Härliga jultid.
Gud, vad jag saknar oss.
Jag med.
Mamma, pappa.
Det är redan mörkt och Beth är inte tillbaka.
Du, Howard.
Kan din Hummer ta sig igenom det här?
Lucinda?
Riktar jag henne österut och gasar på
så stormar hon Normandies stränder vid soluppgången.
- Vad gäller det? - Det är Beth.
Hon gick till pojkvännen och har inte kommit tillbaka än.
Där ser ni.
Släpp dem ur siktet i en sekund, och bom, så har de gift sig.
Snälla tant Dorothy.
Det borde du veta.
Det är nog inget.
Men vi kan väl plocka upp henne
och ta en runda på stan och se vad som pågår.
Ett rekognoseringsuppdrag?
Trodde aldrig du skulle fråga.
Okej.
- Gå till mamma. - Japp.
Sådär.
Thomas. Thomas.
Vadå? Varför?
Vad tusan är det med henne?
Hon säger: "Åk inte."
Det är för farligt, vi borde vänta ut stormen.
- Tom. - Jag fixar det.
Mamma, vi måste hämta Beth,
men Max och Sarah tar hand om dig så länge, okej?
Mamma. Hör på.
Allt kommer att ordna sig.
Global uppvärmning, så fan heller.
Det är säkert minus 30.
Det är helt ologiskt.
- Har du provat med AM? - Jag har provat allt.
Stormen slog väl ut alla radiostationer.
Förmodligen.
Jag skulle ge mycket för att få höra lite Bing Crosby nu.
Vänta lite. Sakta ner.
Vad är det där?
Är det en plogbil?
Hallå?
Jisses.
Den stackars saten måste ha skjutits rätt ut.
Snarare det motsatta.
Vad menar du?
Glaset har blivit inslaget.
Vi måste hitta Beth.
Tog du med gevären till jul?
Man ska alltid vara redo, pojkscout.
- Det är rätt tungt. - Ja.
Det är Lindas.
Herregud.
Har du haft mammas ängel hela tiden?
Det trodde jag att du visste.
Nej.
Vi slogs alltid om vem som skulle sätta upp den.
Ja, och du slogs fult.
Jag har nog kvar ärren.
Var tror du tjejerna får det ifrån?
Wow. Du har sparat allt.
Ja.
Jag antog att mamma hade gjort det.
Mamma?
Förmodligen ekorrar.
I det här vädret?
Ser ni?
- Ekorrar. - Visst.
De kanske leker med sina nötter.
Beth?
Derek!
Beth!
Tyst, Tommy. Jag gillar inte det här.
Den som gjort det här är en sjuk jävel.
Lugn bara, vi hittar henne.
En gasledning tycks ha exploderat.
Vad är det?
Jag har jagat en del i mina dar.
Det är hovar.
Och stora.
Kan vara en älg eller en get.
Vad är det för get som går på bakbenen?
Beth!
- Beth! - Hjälp mig!
Beth!
Hjälp!
Beth!
Tommy!
Vänta!
Howard!
Gode gud!
Håll fast, Howard!
Hjälp! Gode gud!
Tommy!
Jag blir biten!
Släpp inte!
Tommy?
Kom igen!
Vad var det där?
Jag vet inte, men skynda på!
Herregud.
Lucinda!
- Vart ska du? - Leta efter dem. Jag gillar inte det här.
Var pratar du om?
Tom och Howard vet vad de gör.
- Gör de? - Mamma?
Jag är snart tillbaka, jag lovar. Lås dörren.
Ta fram första hjälpen! Sarah, lås dörren.
- Ordna plats åt pappa! - Jösses!
Stäng dörren!
- Var är Beth? - Vi hörde skottlossning!
Jag ska förklara allt,
men först måste alla hålla sig lugna och inomhus!
Bort från fönstren!
Svärd, pistoler, knivar, kastruller - allt ni hittar...
- Howard! - Vadå?
Inte här.
Jisses amalia.
Vad hände därute?
Inget.
Bara en skråma.
- Gud, det ser ut som ett bett! - Nix.
Det var nog en björnfälla under snön.
Här finns inga björnar.
Okej.
Ungar, gå ut i köket och ät nåt, okej?
Ni vill inte berätta vad som pågår.
Alla in i köket nu, Max! Okej?
Seså, iväg med er. Tjejer, kom igen.
Dorothy, kan du hålla kolla på dem?
Varför jag?
Jag har aldrig gillat barn, inte ens när jag var liten.
Snälla du.
Okej, då!
Kom, ungar. Jag ska lära er hur man gör pepparmintsnaps.
Mamma.
Skulle du vilja gå in i köket och hjälpa till med barnen?
Håll elden vid liv.
Kom, lilla vän.
Ser ni? Lite socker och lite gött,
gör att allting smakar sött.
Okej. Men skvallra inte på mig.
Vem eller vad gjorde det här?
Ingen aning.
Först verkade det vara nåt gäng.
Men med allt galet vi såg därute, verkar inget stämma.
Det kan vara terrorister, va?
Visst. De kanske har bytt självmordsvästarna mot galna snöhundar?
Tommy!
- Gud! - Förlåt.
Och Beth?
Okej. Hon var inte hos Derek, men det betyder inget.
- Hon har nog tagit skydd. - Hon är kvar därute.
Vi ska hitta henne. Jag lovar.
Jag ville få hit Howard och se att ni var säkra...
Oavsett hur lång tid det tar, måste vi fortsätta leta.
- Vi turas om två och två... - Ja.
Vi kan inte gå tillbaka ut! Ser du inte? Rena köldskadan.
På några minuter!
Sänk rösten.
Utöver kylan,
så är det nån som sliter sönder ert tjusiga kvarter.
Det är sant!
Älskling, vi kan väl sticka härifrån?
Vi tränger in oss i bilen och kör så långt vi kan,
- och hämtar Beth... - Bilen är borta.
Söndersliten.
- Va? - Va?
Ja, och vägarna är ändå hopplösa.
Vi kommer ingenstans. Det är för farligt. Okej?
Hur mycket ammunition har du?
Några patroner i geväret och ett dussin i fickan.
Hurså?
Det är nog bäst att vi stannar här.
Vi täcker för dörrar och fönster.
Så fort det lättar går vi och hittar henne.
Vi skulle ha åkt till min bror.
Visst, fira jul på en grisfarm.
Jesus föddes i en lada!
Lägg av nu!
Vad ska vi säga till barnen?
Sanningen?
Visst. Vilken version?
- Hej på er. - Herregud.
Hur mycket hörde ni?
Tillräckligt.
Mamma, har nån tagit Beth?
Ska de ta oss?
Nej, mina vänner. Ingen fara.
Beth är med sin pojkvän, bara.
Inget hemskt händer ju på jul, eller hur?
Vi kan väl slå läger och titta på en film? Kura ihop oss på soffan.
Hämta din syster, Stevie.
Seså, gumman.
Vi ska hitta henne, jag lovar.
"Och se, Guds ängel kom till dem.
"Och Herrens härlighet upplyste dem.
"Och de var så rädda.
"Och ängeln sa till dem:
"Frukta ej, ty jag kommer med glädjens budskap..."
Dör inte batteriet?
Jo, förr eller senare. Vi använder det så länge vi kan.
Du...
Beth är en tuff tjej.
Det har hon ärvt efter sin mamma.
Hon är säkert oskadd.
Tack.
Du, Tommy.
Jag...
Jag vill bara tacka dig för, du vet...
...att du räddade mig därute.
Visst, ingen orsak.
Och jag vill be om ursäkt
för att jag alltid trott att du varit en stor mes.
Visst.
Du borde sova lite.
Hur?
Så sant.
Pappa?
Kommer vi att dö?
Hörru. Nejdå.
Nej.
Omi beter sig annorlunda.
Ända sen stormen.
Ja, men du vet,
hon är alltid lite konstig runt jul.
Varför?
Vet inte, hon har aldrig pratat om det.
Max. Kom nu.
Dags att sova.
Det ordnar sig.
Okej.
Linda och jag ryker ofta ihop,
men jag kan inte tänka mig livet utan henne.
Jag vet vad du menar.
En av oss borde sitta uppe och hålla vakt.
Bra idé. Jag börjar.
Nej. Gå och vila med din familj.
- Säkert? - Ja.
En herde måste skydda sin flock.
- Godnatt, Howard. - Godnatt.
- Howie! - Pappa!
Håll ut, Howie!
Pappa!
Sarah! Håll i dig, Sarah!
- Mamma! - Ring polisen!
Howie, håll ut!
Håll ut!
Max, hämta brandsläckaren!
Hjälp mig! Hjälp mig!
Sarah! Jag håller i dig!
Dra ner mig!
Jag har dig!
Nej!
Howie!
Nej, nej!
Åh, herregud.
Älskling, är du oskadd?
Vad var det för en demon?
Howard...
- Det är mitt fel. - Nej.
Jag somnade.
De tog vår pojke. Det är mitt fel.
Tom, vad säger hon?
Är det allas fel?
Ska han ta oss alla?
Han? Vem?
- Vem är det? - Jag vet inte.
Mamma, vad pratar du om?
Jag ber er. Lyssna.
Engelska. Jag visste det.
Jag måste berätta en sak.
För er allihop.
Det började med vinden.
En kall vinternatt, ungefär som denna.
Det var snart jul.
Men denna jul var mörkare och dystrare.
Men jag trodde fortfarande på tomten.
På magi...
och på under.
Och på hoppet om att vi skulle återfå glädjen.
Men vår by hade gett upp.
Om under och om varandra.
De hade glömt julandan.
Givandets uppoffring.
Och min familj var inget undantag.
Jag försökte hjälpa dem att tro igen,
men vi var inte längre den kärleksfulla familj som jag mindes.
Även de hade gett upp.
Och snart gjorde också jag det.
För första gången önskade jag mig inget under.
Jag önskade att de skulle försvinna.
En önskan som jag skulle få ångra.
Och den natten,
i mörkret av en vinande snöstorm,
gick min önskan i uppfyllelse.
Jag visste att Sankt Nikolaus inte skulle komma det året.
Istället kom ett mörkare och äldre väsen.
Sankt Nikolaus skugga.
Det var Krampus.
Och precis som under tusentals år
kom inte Krampus för att belöna, utan för att bestraffa.
Inte för att ge, utan för att ta.
Han och hans hjälpare.
Jag kunde bara höra på medan de släpade min familj till underjorden,
i vetskapen om att det snart var min tur.
Men Krampus tog inte mig den natten.
Han lämnade mig som en påminnelse om vad som händer när hoppet är slut,
när man har glömt bort att tro
och när julandan dör.
Jag som trodde att jag hade blivit tokig.
- Howard. - Vadå?
- Tror du på den senila dyngan? - Jag vet inte.
En ond jultomte? Herre min skapare.
I påsk lär hon babbla om en galen påskhare.
Nu räcker det.
Det har du förbaskat rätt i.
Den som jävlas med oss har tagit min son och din dotter.
Och vi sitter här och lyssnar på en galen godnattsaga?
Så fan heller.
- Jag ska hämta Howie. - Howard!
- Nej, pappa! - Vad gör du?
- Låt bli! - Stanna här!
- Sluta! - Nej, pappa!
Jag börjar gilla dig.
Det gör jag.
Men det här är mitt val.
Vad gör du?
Vi har fyra andra barn att skydda.
Howard.
Snälla, låt bli.
Älskling, vi hittar nån annan lösning.
Det här är min lösning.
Gör det inte.
Howard!
Howie!
Nej, stäng dörren!
Kom in! Stäng den!
Öppna inte dörren.
Pappa?
Vad ska vi göra?
Vi håller elden vid liv.
Men om man är snäll hela året?
Och lägger fram mjölk och kakor, som man ska?
Det handlar inte om vad man gör, utan vad man tror.
Och vad man har gett upp... härinne.
Kan vi inte få honom att försvinna?
Vad säger hon?
Jag vet inte riktigt.
Att vi är rökta.
Hur kan du...
Jag är gammal nog att veta när livet anfaller med byxorna nerdragna.
Du.
Vad såg du däruppe när de tog Howie?
Du tror väl på den där berättelsen?
Gör du det?
Jag vet inte vad jag tror på längre.
Jag vet att jag måste ut och hitta Beth.
- Jag struntar i om jag dör. - Jag vet.
Vi hämtar Howard och Linda. Jag har en idé.
Linda.
Får vi prata med dig och Howard?
Kan det vänta?
Jag vill slå in barnens julklappar igen.
Det är viktigt.
Plogbilen?
Nycklarna satt i och den var illa åtgången,
men om den startar kan jag köra hit den,
sen tränger alla in sig i bilen medan jag plogar en väg åt oss.
Vart ska vi åka?
Gallerian fungerar även som skyddsrum.
Om det är tomt där åker vi till polisstationen.
Tänk om de också är borta.
Då fortsätter vi tills vi ser ljus eller människor,
en plogad väg, en trygg plats för barnen.
Och sen hämtar vi hit hjälp.
Till Beth och Howie.
Du tänker väl inte gå till plogbilen själv?
En herde måste ju skydda sin flock.
Otroligt att du inte vågar gå hit upp själv.
Det är inte mitt fel att tant Dorothy har gjort stopp i toan.
Du, Stevie?
Ja?
Tror du att de tog Howie för att han målat på katter?
Jag vet inte, Jordan.
Tror du att han är död?
Jag vet inte.
Jordan?
Stevie?
Beth?
Beth, är du däruppe?
Stevie? Jordan?
Vad sysslar ni med?
Var har du varit? Alla är helt hispiga.
Kom hit upp, så visar jag er.
Jag har väntat på er.
Skynda er.
Har du berättat det för Max?
Nej, inte än.
Jordan?
Stevie!
Var är de? Vart gick de?
De var nyss här.
De gick nog på toa.
Och du lät dem gå?
Hade jag nåt val?
Jordan?
- Stevie? Jordan? - Linda.
Lyssna.
Älskling, vem är det?
Howard, stanna här.
Omi?
Jag tror att allt är mitt fel.
Morbror Howard?
Rosie.
Kom här, tjejen.
Din odugliga skit.
Okej, vänta här.
Jordan?
Stevie?
Okej...
Jordan.
Stevie?
Hörni...
Vad fan är det här?
JUL GUBBEN I LÅDAN
Pepparkaksgubbar.
Tusan också.
Såja. Jag skyddar dig.
Det ordnar sig.
Vad...
Lägg av!
Herregud!
Nej!
Gode gud!
Skjut den, Tom! Skjut den!
För guds skull, skjut den!
Linda!
Vi skulle ha åkt till brorsan.
- Var är den? - Vet inte!
Gode gud!
- Björn! - Va?
Björn!
Herregud!
Det här är inte sant!
God jul, era små...
Där är han! Attack!
Duktig tjej.
Bort från mig!
Stevie?
Hörru! Ge tillbaka mina barn, ditt kräk!
Jordan!
Stevie. Jag kommer, hjärtat.
Stevie, vännen.
Såja.
Mamma är här. Sådär ja!
Mamma, den tog Jordan.
Sen var det min tur att ätas.
Tack, älskling.
- Okej... - Är du okej?
Vadå?
Mamma!
Max!
Såja, vännen. Ta det bara lugnt.
- Max, är du okej? - Ja.
Vad hände däruppe?
- De tog Jordan. - Vem?
Mamma?
Den har panik, den försöker ta sig ut.
Vi har ju bommat igen huset.
Howard, det är Jordan.
Vi måste in dit och få ut henne.
Vad är det vi har med att göra? Vad såg du däruppe?
Det vill du inte veta, vännen.
Älskling, jag fick nyss spö av ett gäng pepparkakor,
så du kan lita på att jag kan ta det.
Max, vad gör du?
På dem, tjejen.
Ta dem, Rosie.
Rosie?
För guds skull, Howard. Skjut!
Pappa!
Få bort den!
Pappa!
Din subba!
Få bort den! Herregud!
Pappa!
Omi!
Tant Dorothy.
Gör slut på den.
Med nöje.
Nissar.
Fan också.
Max, var försiktig!
Mamma!
Håll er bakom mig!
Tant Dorothy!
- Var är Chrissy? - Jag vet inte!
Var är flickan?
Gumman, var är din syster?
Nej!
- Nej, Linda! Nej! - Howard!
Howard, flickan!
Vi ses i helvetet.
Vilket sjukt sagodravel!
Howard, nej!
Toppen!
Är du oskadd?
Max, hämta ammunitionen.
- Vart tog de vägen? - Jag vill hellre veta när de kommer igen.
Vi måste fly.
Till vad, Tom?
Plogbilen. Det är vår enda chans.
Sen jagar vi dem.
Vad är det som händer?
Sarah, vad händer?
Kom, mamma. Vi går nu.
Det ordnar sig nog.
Mamma! Vi måste gå. Nu!
Det är han.
Kom.
Max... Kom här.
- Fort. - På med vantarna.
Upp med luvan.
Redo?
Allihop...
...håll ihop nu.
Omi!
Var snäll.
Omi!
Omi! Nej!
Omi!
Mamma!
Mamma, öppna dörren!
Mamma!
Mamma, öppna dörren nu!
Fönstret.
Pappa!
Hon vill möta honom.
Hon försöker hjälpa till.
Kom.
Vi går. Kom igen!
Fortsätt framåt!
Kom igen! Håll er bakom mig.
Sätt fart! Fortsätt framåt.
Kom igen, gubben.
Kom igen.
Ni måste gå.
- Ni måste gå! - Nej.
Ni måste alla gå. Förstår ni det?
Fortsätt bara köra. Förstår du?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, gubben.
Gå! Nu. Gå bara!
Gå!
Kom igen, då!
Kom igen.
Fortsätt framåt. Hoppa in.
Kliv upp nu.
Rör dig inte, okej? Stanna där.
Okej? Förstått?
Mamma! Snälla mamma!
Sarah!
Hjärtat, åk med moster Sarah.
Sarah! Åk!
- Stevie, det är okej. - Mamma!
- Såja. Kom nu. - Nej! Mamma!
Sarah!
Stanna här. Snart tillbaka.
Sarah!
Mamma! Nej!
- Jag älskar dig. - Mamma!
Mamma!
Max, vi måste åka.
Max, vi måste åka nu. Max.
Kom igen.
Den startar inte.
Varför startar den inte?
- Kom igen, Max! - Jag försöker.
Jag vet inte ens hur man kör med växlar! Vi har en hybridbil!
Snälla, kom igen nu!
Bort från mig!
Stevie!
Bort från mig!
Bort, sa jag!
Max!
Max! Nej!
Nej! Nej!
Max!
Stevie!
Han lämnade mig som en påminnelse om vad som händer när hoppet är förlorat,
när man har glömt att tro
och när julandan dör.
Hjälp!
Hjälp mig!
Max!
Rör mig inte!
Hallå!
Skithögen!
Jag tar tillbaka min önskan!
Jag tar tillbaka allt!
Ge mig min familj tillbaka!
Max!
Släpp henne!
Hjälp mig!
Jag ber dig.
Jag vet att du kan ordna det här.
Ge tillbaka dem.
Ta mig istället.
Nej, vad gör du? Ta mig, sa jag.
Nej, ta mig!
Vad gör du? Ta mig!
Nej!
Stevie!
Släpp mig!
Nej! Jag ber dig!
Förlåt mig.
Jag ville bara att julen skulle vara som förr.
Nej!
Bra kastat, Sarah.
- Vill du komma ner? - Tack. Vad snällt.
Vovven får inte äta kakor. Det är din kaka.
Hunden höll er väl inte vakna? Hon skäller gärna.
Det gör hon verkligen.
Tack för att du gjorde pannkakor. De var jättegoda.
Duktig tjej.
Godmorgon.
Linfrö -smoothie på morgonen...
Det var på tiden. Vi har väntat i evigheter.
Där är han ju! Hej, grabben!
Vi trodde att du hade blivit bortrövad!
Ni lever allihop.
Nätt och jämt.
Jag har inte varit såhär bakis sen påven dog.
Hur är det? Mår du bra?
Ja, jag...
Jag hade nog bara en mardröm.
Nog med gullandet. Nu öppnar vi julklapparna.
Okej, ta det lugnt.
Kom igen, Linda. Hjälper du mig?
Visst.
Då så...
God jul, Max.
Tjejer.
Jag har två muggar.
Stevie, hjärtat.
Tack, mamma.
Spännande?
- Jordan. - Det är det.
Visst är det kul?
- Hörru, Maxi -bindan. - Träningshandskar.
Vad kan det vara?
Herregud!
Absolut "herregud".
Från mig och tjejerna.
Jag fick sätta fast foten igen.
Ja, om man tittar noga
ser man att han gjorde ett jättebra jobb.
Stackarn försökte tugga på sin egen fot.
Tack.
Suveränt.
Härligt. Jag vill ha den i reseformat.
Oj, Vad är det här nu då?
Inget. Bara...
God jul.
Detsamma, Max.
God jul, min son.
Eller hur?
Otroligt.
- Det här är kanon. - Herregud.
Varsågod.
Jisses.
Jag ville bara att julen skulle bli som förr.
Det är så det är med släkt.
Inget hemskt händer väl på julen?
Jag fick nyss spö av ett gäng pepparkakor,
så lita på att jag kan ta det!
"Exempel på varför vissa inte borde få skaffa barn!"
Tror du att de tog Howie för att han målat på katter?
Och precis som i tusentals år
kom inte Krampus för att belöna, utan för att bestraffa.
Inte för att ge, utan för att ta.
JULSÅNGER
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!