KONGAS
Išlieka stipriausieji.
Toks džiunglių įstatymas.
Visad atsiras, kas kėsinsis į tai, kas tavo.
Iš kur tai žinau?
Visa tai beveik man nutiko.
Timai Templtonai,
liaukis beždžioniavęs.
Dešrainiai vėsta.
Dešrainiai?
Bent jau aš taip prisimenu.
Na, vyruti, užkąskime.
Buvau septynerių,
o šiame amžiuje vaizduotė tau - viskas.
Kai netyrinėjau Kongo,
tapdavau giliųjų vandenų naru.
Timai!
Mūsų didvyris!
Nebijokite, mama ir tėti.
Aš tuoj!
Čiupk!
Kai kada gelbėdavau tėvus.
Pirmyn!
Kai kada jie gelbėdavo mane.
- Netenku valdymo! - Timai, saugokis!
Medis!
Signalas trūkčioja!
Stabdyk, Timai!
- Suk, suk. - Suk!
- Kur skauda? - Niekur.
Parodyk mamytei dantukus.
Mes buvome trise.
Templtonai.
Trys - tobulas skaičius.
Įdomus faktas, beje:
žinojote, kad trikampis yra tvirčiausia forma gamtoje?
Buvau laimingiausias vaikas pasaulyje.
Mano tėvai turėjo gerus darbus.
Jie dirbo geriausioje pasaulyje naminių gyvūnų įmonėje
Puppy Co.
- Taip, pone Fransi? - Puppy Co tavęs reikia.
Važiuoju.
Jie dirbo skyriuje, kuris vadinosi "Marketingas".
Jie išleisdavo į rinką naujus produktus.
Nors mano tėvai dirbo labai daug,
jie surasdavo laiko man.
Trys pasakos, penki apkabinimai ir mano ypatinga daina, taip?
Būtinai!
Strazdas gieda juodoje nakty
Kelk pakirstus sparnus ir mokykis skraidyt
Visą gyvenimą
Laukei tik šitos akimirkos matyt
Timai, ar norėtum broliuko?
Ne, ačiū. Man ir taip gerai.
Gyvenimas buvo puikus. Gyvenimas buvo tobulas.
Bet grimzdamas į miegą
ėmiau galvoti apie tai, ką man pasakė tėvai.
Iš kur atsiranda vaikai?
ŠEIMA
VADOVYBĖ
SVEIKI ATVYKĘ Į VADOVYBĘ
PONAS KŪDIKIS
Diena, kai sulaukiau broliuko, prasidėjo taip pat, kaip visos kitos.
Tada aš dar nežinojau,
kaip smarkiai pasikeis mano gyvenimas.
Pabuskite, vaikėzai! Septinta valanda.
Pabuskite, vaikėzai!
Labas rytas, Vizi!
Koks nuotykis tavęs laukia šiandien?
O taip!
Pasak mano tėvų, mano vaizduotė visad buvo pernelyg laki.
Bet aš aiškiai prisimenu,
kad kūdikis atvažiavo taksi.
Kas čia...
Ei!
Timai, pažiūrėk, kas atvažiavo.
Susipažink su savo jaunesniuoju broliuku.
Su jaunesniuoju kuo?
Broliuku.
Man kilo milijonas klausimų.
Kas jis toks? Ko jam čia reikia?
Ką jis vilki?
Kodėl jis toks storas? Ko jis taip į mane spokso?
Ar jis moka karatė? Kas čia vyksta?
Ten.
- Gerai. - Gerai.
Nuo pat pirmos minutės jis rėkė ant visų,
įsakinėjo visiems.
Nori šito?
Buvo aišku viena. Jis buvo bosas.
Vidury namo įsikūrė sau kambarį.
Ir šaukdavo susirinkimus.
- Kvietei? - Nori pono Pypsiaus?
Siaubingą daugybę susirinkimų.
Net vidury nakties.
Aš nemiegu! Nemiegu!
- Ateiname! - Mes tuoj!
Jei jo norai nebūdavo tučtuojau patenkinami,
jis pratrūkdavo pykčiu.
- Kur buteliukas? - Jam reikia buteliuko!
Jis visus vyniojo aplink savo mažąjį putlų pirščiuką.
Visus, išskyrus mane.
- Sauskelnes! - Buteliuką!
Tėti! Aš neužmiegu.
Suprantu, vyruti. Aš taip pat.
Kūdikiui dabar reikia daug dėmesio.
Puikiai pasikalbėjome!
- Bet... - Viskas gerai.
Tėtis jau čia. Tėtis čia.
O kaip aš?
2057-ieji metai.
Jaunesnysis leitenantas T-Reksas tiria priešiškai nusiteikusių ateivių invaziją.
Padėtis kur kas blogesnė, nei manėme.
Mama, jis nuogas!
Aš nuogas!
Ištark "nuogas".
Ne!
Kas čia mamytės meilutis? Tu mamytės meilutis?
Ne, jis tėtuko drąsuolis, taip?
Vienas mūsų vyks kartu su ponu Fransiu į naminių gyvūnų konvenciją.
Į Las Vegasą.
- Važiuok tu. - Ne, ne. Važiuok tu.
Tau reikia pailsėti.
- Aš pabūsiu su kūdikiu, o tu... - Tegu jis pats nusprendžia.
Su kuo nori pasilikti? Su tėtuku ar mamyte?
Ar tėtuku?
Jis nori su mamyte.
Mums reikia pakalbėti!
Akis į akį.
- Gerai. - Apie ką?
Apie tą, kuris yra V-A-I-K-I-I.
"Kas", Timai.
Kas? Tas pats, kuris iš dangaus nukrito!
Mes jo nepažįstame.
Kaip galime juo pasitikėti?
Liaukis, juk jis kūdikis.
Rimtai? Man čia vienam atrodo, kad šitas tipas įtartinas?
- Oi! Aš tuoj. - Penkių sekundžių taisyklė.
Timai?
Pažiūrėkite, jis vilki kostiumą!
Argi jis ne mielas? Mažas vyrutis.
Jis nešioja portfelį.
Ar nemanote, kad tai...
Nežinau, nenormalu?
Tu nešiojaisi savo Lam Lamą iki kokių...
Kalbu ne apie Lam Lamą.
Visi vaikai skirtingi, Timai.
Ir kiekvienas ypatingas.
Jis užėmė visą namą!
Ar tu užėmei visą namą?
Taip, užėmei. Taip, taip.
Pamatysi, vieną dieną pažinsi šį mažylį
ir pamilsi jį visa širdimi.
Kaip ir mes.
Visa savo širdimi?
Niekada.
Alio!
Atėjo metas trims pasakoms, penkiems apkabinimams ir ypatingai dainai!
Tiek to, vienai pasakai,
trims apkabinimams ir mano ypatingai dainai?
Tai gal tik dainai?
Mama?
Tėti?
Ei.
Kodėl manęs nemigdote?
Padarysime pirmadienį, pone Fransi.
Neverk! Neverk!
Alio?
Alio? Ne, ponia, dar ne.
Aš neišsisukinėju.
Taip, ponia. Žinau, kad aš jau ilgai čia.
Man atrodo, kad visą gyvenimą.
Su tėvais jau pasistūmėjau.
Viskas paprasta - miego trūkumas, bado streikai.
Jie jau sutrikę.
Aš juos vynioju aplink savo mažąjį pirštelį.
Jie jau suvystyti.
Baisiai juokinga.
Bet vaikas, regis, nusiteikęs prieš mane.
Ne, aš jį sutvarkysiu.
Žinau, kokia ši misija svarbi mūsų kompanijai.
Misija?
Patikėkite manimi, ponia, šiai užduočiai paskyrėte tinkamiausią kūdikį.
Rankas aukštyn, kūdiki raguotas!
Pyrst! Šikt! Kaku!
Čia tas vaikas, man metas.
Moki kalbėti!
A, gu gu, ga ga.
Ne, moki žmoniškai kalbėti. Aš girdėjau!
Tiek to. Aš kalbu.
O ar tu girdi?
Atnešk man dvigubą espreso
ir paieškok aplink, kas gamina padorius suši.
Galėčiau užmušt ką nors už suši su aštriu tunu.
Ir nusipirk sau ką nors.
Kas tu?
Sakykime, aš bosas.
Bosas? Tu kūdikis! Tu su sauskelnėm.
Ar žinai, kas dar dėvi sauskelnes?
Astronautai ir NASCAR lenktynininkai, štai kas.
Tai vadinama efektyvumu, Templtonai.
Vidutinis kūdikis ant puoduko sėdi maždaug 45 valandas per metus.
Aš bosas. Tiek laiko tam skirti negaliu.
Tu man joks ne bosas.
- Aš esu tau bosas. - Nesąmonė.
- Aš esu. - Ne.
- Esu! - Ne!
Esu. Esu.
Aš čia buvau pirmas.
Pamatysi, kas bus, kai apie tai sužinos mama su tėčiu.
Manai, jie pasirinks tave, o ne mane?
Su tavo rezultatais?
Tu nieko apie mane nežinai.
Štai kaip nori žaisti? Pažiūrėkime.
Templtonas, Timotis. Antras vardas...
Atsiprašau.
Leslis!
- Vidurkis žemas... - Iš kur žinai?
Temoki važiuot dviračiu su pagalbiniais ratukais?
Dviračiais be pagalbinių ratukų moka važiuot net meškos, Lesli.
Anot metrikų, tau septyneri.
Su puse.
Jėgas atstatantis miegelis! Ką sakei?
Man septyneri su puse.
Būtent! Tu senas.
Metas vietą užleisti jaunimui.
Toks gyvenimas.
Juk tėvų neprašai seno žaislo.
Lam Lama?
Visi nori naujų.
Naikink. Naikink.
- Lam Lama! - Turiu naujas baterijas.
Bum!
Mama su tėčiu tavęs nė nepažįsta.
Jie myli mane!
Tikrai? Paskaičiuok pats, vaikeli.
Meilės yra tam tikras kiekis.
Kaip šių skaitliukų.
Anksčiau tau atitekdavo visa tėvų meilė.
Visas jų laikas. Dėmesys.
Tau atitekdavo visi skaitliukai.
Bet atsiradau aš.
Kūdikiams reikia daug laiko.
Jiems reikia labai daug dėmesio. Jiems atitenka visa meilė.
Juk galime dalintis.
Akivaizdu, kad nesimokei verslo mokykloje.
Žinok, Templtonai, galai nesueina.
Mums dviem meilės nepakaks.
Tiek skaitliukų nėra.
Taigi, staiga Timui vietos nebeliko.
Timas nebeturi savo vietos.
O ne! O kaip Timas?
Todėl tylėk ir nesipainiok po kojomis.
Arba kai kas lėks iš darbo.
Negali atleisti žmogaus iš šeimos.
Ar gali?
Pabuskite, vaikėzai! Septynios valandos!
Pabuskite, vaikė...
Kuriems galams?
Maistingiems pusryčiams!
Septynios valandos.
Kas nutiko, Timoti?
Ar tas gnomas tave nuliūdino?
Tuomet aš jį užkeikiu baisiu užkeikimu!
Jis nepraeis!
Neverta, Vizi.
Mamą su tėčiu jis jau apkvailino.
Jei jie žinotų tai, ką žinau aš, jie neleistų jam čia likti.
Gal tavo tėvams reikia nušviesti padėtį.
Baisiu užkeikimu!
Jie nepraeis!
Taip. Man reikia nušviesti jiems galvas...
Įrodymu!
Štai ko man reikia, įrodymo!
Atskleisk jo juodąją magiją!
Bandymas, bandymas.
Gal jie sugrąžins jį į parduotuvę
ir atgaus pinigus!
Nusipirktume batutą!
Geros kloties, Timai! Dabar 8 val. 45 min.
Nindzė.
Visur kūdikiai! Jie plinta.
Mama! Tėti! Kas čia dedasi?
Čia invazija!
Čia vaikų susitikimas!
Bus ilgam prisiminimui.
Čia susirinkimas, o tu nedalyvausi.
Mes dar pažiūrėsime.
Ačiū visiems, kad taip skubiai susirinkote.
Prieš pradėdami...
AR VAIKAS KLAUSOSI?
Taip, pone!
- Žinoma! - Atsakymas teigiamas!
Džiumbrai, sukelk triukšmą.
Ei!
- Mus, kūdikius, ištiko krizė! - O ne!
- Kaip baisu! - Siaubinga!
Kas nutiko?
Bus paprasčiau, jei parodysiu jums. Tedi, prašyčiau.
Filmas prasideda!
Štai taip!
Džiumbrai, išjunk šviesą.
Kūdikiai nebegauna tiek meilės, kiek gaudavo anksčiau.
Kodėl? Ar mes buvome blogi?
Ne, Steise.
Aš pasakysiu, kas čia buvo blogi.
Štai mūsų mirtini priešai. Šuneliai!
Ne! Čia ir yra bėda.
Šuneliai? Kuo čia dėti šuneliai?
Nuo neatmenamų laikų
žmonės labiausiai už viską pasaulyje mylėdavo kūdikius!
Mes visuomet būdavome privalomas
punktas norų sąrašuose.
Šuneliai buvo viso labo aksesuarai.
Bet visa tai pasikeitė, kai ėmė gaminti šunelių
naujus modelius.
Vieni mielesni už kitus.
Pamenate labradūdlį?
O pikabu?
Čivynį? Šito net ištarti negali nesišypsodamas.
Neįmanoma. Nešvaistykite laiko.
Mes visi kvatojome iš šarpėjaus.
Dabar jis Kinijoje numeris pirmas.
- O ne. - Koks siaubas!
- Baisu! - Taip.
Padėtis tik blogėja.
Fransis Fransis, Puppy Co įmonės vadovas štai ką paskelbė.
Tedi, rodyk klipą.
Kaip ir planavome
ketiname išleisti patį mieliausią pasaulyje šunelį.
Pristatysime jį naminių gyvūnų konvencijoje Las Vegase!
Pasiruošk, pasauli!
Galas konkurentams!
- Jė! - Ne, Džiumbrai.
Jokių "Jė!" Mes ir esame tie konkurentai!
Tai karas.
Šuneliai laimi, kūdikiai pralaimi.
Ačiū, Tedi.
O jei tas šunelis bus išties toks mielas, kaip mes ir bijome,
kūdikių verslas gali sužlugti.
Koks siaubas!
Blogos naujienos!
Ką mes darysime?
Mano darbas - sužinoti, koks tiksliai tas naujasis šunelis,
kad Kūdikių bendrovė galėtų sustabdyti jo gamybą.
O jūs man padėsite.
- Genialu! - Tiesiai į dešimtuką!
O tu dar kietas, bose!
Jė!
Jė.
Jūsų tėvai dirba Puppy Co įmonėje.
Ar ką nors sužinojote iš jų?
- Taip, pone! - Žinoma!
Fantastika. Trynukai, klokite!
- A. - B.
- C. - D.
Ne, klausiu, ką sužinojote apie naująjį šunelį?
Jė, šunelis!
Ne, Džiumbrai! Šuneliai - blogis.
Steise, perskaityk protokolą.
Nemoku skaityti. Kas čia parašyta?
Ir čia mano komanda?
Raumenų maišas, grupelė vien pritariančių ir peckeliotoja?
- Būtent! - Atsakymas teigiamas!
Atspėjai.
- O, taip! - Gerai pavarei, bose!
Pričiupau!
Padėk sausainį, sausainis - tik už rezultatus.
- Pažiūrėkime dar vieną filmą! - Ne, Tedi!
- Tuomet apsikabinkime? - Jokių filmų!
Bose?
- Meilės niekada nebus per daug. - Miegok!
Labanaktukas.
- Bose! - Bose!
- Ką? - Tėvai!
Atrodytų jie irgi surengė savo susitikimą.
- Argi ne miela? - Kam deserto?
Dieve, koks pažeminimas.
Tegu mama su tėčiu tai išgirsta.
Ei, Templtonai, ką ten turi?
Nieko.
Atiduok kasetę.
Niekada!
Mama! Tėti! Čionai!
- Labas, Timi! - Labas! Tai va...
Gėlių galia!
Nuo policijos nepabėgsi, kvaily.
Prisisekit diržą. Važiuojam!
Bėk, bėk, bėk.
Ką? Ei!
Bėk, bėk, bėk.
Gaudyk, gaudyk, gaudyk.
Taip!
O taip!
Paleisk, mažas tu...
Žiūrėk. Vaikai pagaliau atrado bendrą kalbą.
Puiku.
Sajonara!
Nori žaisti?
Pažaiskime.
Ne!
Gelbėk bosą! Gelbėk bosą!
- Gaudyk jį! - Aš tuoj.
- Aš! - Aš!
Tau šakės, žmogau kūdiki!
Noriu ap ap!
Kas nori...
Sūrio lazdelių!
Mama, tėti! Turiu įrodymų!
Kažkas nemoka lipti laiptais!
Manęs niekas nesustabdys!
Mama! Tėti! Kur jūs?
Alio?
Kur visi dingo?
Mama, tėti! Tas kūdikis moka kalbėti!
Ką tu sakai?
Pala, kaip tu...
Atiduok man kasetę, Timi.
Antraip Lam Lama gaus, aišku?
Ne!
Kas čia, Lam Lama? Nori auskaro į nosį?
Ne mano stilius, bet kas aš toks, kad smerkčiau?
Ir į antakį? Ar ne per daug, Lam Lama?
Kaip atrodysi atėjusi į darbo pokalbį?
Liaukis!
Kasetę, Timi! Antraip bus plyšt plyšt plyšt.
Ne! Paleisk!
- Pats paleisk! - Tu paleisk!
- Atiduok kasetę! - Atiduok Lam Lamą!
Ups! Nereikėjo.
Templtonai! Būkime protingi.
Mes juk protingi, tiesa? Ką tu darai?
Pats prašei šito nuo pat pirmos tavo dienos čia!
Aptarkime tai prie sulčių pakelio!
Sulčių pakelio metas baigėsi.
Ne, Templtonai. Neišdrįsi.
Atsisveikink, kūdiki! Tu atleistas!
Ką tu darai?
Nieko.
Mano įrodymas!
Timai! Pasiaiškink!
Taip, pasiaiškink.
Čia ne aš! Čia kūdikio kaltė!
Kūdikio kaltė?
Aš nemeluoju! Jis kalba.
Jie visi kalba. Jie rengė susirinkimą.
Šnekėjo kažką apie šunelius.
Čia kažkoks kūdikių sąmokslas!
Timoti Lesli Templtonai!
Mes tavimi labai nusivylę.
- Ne, mes supykę ant tavęs. - Būtent, mes supykę.
- Supykę? - Tau reikia pagalvoti!
- Tau namų areštas! - Taip, namų areštas!
- Dviems... - Trims!
- Trims dienoms? - Savaitėms!
Savaitėms! Trims savaitėms!
Trims... amžinybėms!
Namų areštas?
Sėdėsi namuose su broliuku tol,
kol neišmoksi su juo draugauti.
Puiku.
Mano pirmas kartas už grotų.
Didelis namas.
Nelaisvė.
Namų areštas visam gyvenimui.
Minutės virsta valandomis, valandos - dienomis.
Kiekvienas žmogus turi savo lūžio tašką.
Aš priėjau savąjį.
Strazdas gieda juodoje nakty
- Kelk pakirstus sparnus ir mokykis skraidyt - Ei, čia mano daina.
Visą gyvenimą
Laukei tik šitos akimirkos matyt
Nieko tokio, vaikėze.
Gal aš kuo galiu padėti?
Strazdas gieda juodoje nakty!
Meldžiu, kelk pakirstus sparnus ir mokykis skraidyt!
Skriskite, kvailiai!
Ačiū, Vizi.
Bet tai ne tas pats.
Jei tik pasiekčiau savo stebuklingą peiliuką.
Galėtume pasprukti iš šių namų.
Templtonai!
Templtonai, reikia pakalbėti.
Eik šalin.
Strazdas gieda juodoje nakty
Liaukis!
Čia mano daina, ne tavo.
Mano tėvai ją parašė man.
Tikrai? Gal tavo tėvai Lenonas ir Makartnis?
Ne, Tedas ir Džanisė.
Tu net jų vardų nežinai!
Tu tik nori pavogti juos iš manęs.
Viską pavogei!
Tai tu turėtum sėsti į kalėjimą!
Verčiau atidėkime nesutarimus į šalį.
Ar tik tu ne...
Ne!
Kai žmogiškųjų išteklių reikia, tai jų nėra.
Imk.
Man nereikia tavo purvinų pinigų.
Juk prašiau tavęs nesikišti į mano reikalus.
Aš negaliu! Tu mano namuose!
Aš čia noriu būti ne ką daugiau,
nei tu nori, kad aš čia būčiau.
Tai kodėl kankini mane?
Tiesa ta, jog aš nesu normalus kūdikis.
Ir ką gi tu sakai?
Savo misijai aš siųstas iš viršaus.
Ar tu kūdikis Jėzus?
Taip. Aš kūdikis Jėzus.
Ne!
Aš tik vidurinysis bendrovės vadovybės sluoksnis.
Bendrovės? Kokios bendrovės?
Štai.
Paimk. Jis tau viską paaiškins.
Ką man su juo daryti?
- Čiulpk jį. - Pats čiulpk!
Ne, čiulpti turi tu.
Aš neimsiu jo į burną!
- Imsi. - Nežinau, iš kur jis!
Nesvarbu, iš kur jis. Svarbu, kur jis tave nuves.
Negi nenori sužinoti,
iš kur atsiranda kūdikiai?
Sosė. Papkis.
Tutė. Ta ta. Pa pa.
Tutis. Kamštukas. Žindukas.
Jis žinomas daugeliu vardų.
Bet pasinaudojęs jo galia, sužinosi tiesą.
Nagi, greičiau!
Mamyte!
Kur mes?
Sveikas atvykęs į Kūdikių bendrovę!
Negali būti.
- Ačiū. - Ką?
Nurimk. Jie nei girdi mūsų, nei mato.
- Mes lyg virtualūs ar panašiai? - Aha.
- Nori pasakyti, jie nejaus šito? - Ne.
- Ar šito? - Nea.
Karatė!
Nesielk kaip kvailys, Templtonai. Aš tai tave matau.
Tai štai iš kur atsiranda kūdikiai?
O iš kur daugiau? Kopūstų?
Fėjos atneša?
Ne, tėvai man sakė, kad...
Ką?
Ne. Kaip šlykštu.
Taip, man irgi nepasirodė panašu į tiesą.
Negaliu patikėti, kad mano tėvai apie tai man nepasakojo.
Jei žmonės žinotų, iš kur atsiranda kūdikiai, niekada jų neturėtų.
Tas pats su dešrainiais.
Ap ap!
Kodėl aš nepamenu čia buvęs?
Pradžioje prisiminei.
Bet po to, kai iš normalių kūdikių atima čiulptukus,
jie pamiršta Kūdikių bendrovę.
O kodėl tu nenormalus?
Keli iš mūsų, geriausieji iš geriausių
buvo atrinkti...
Didžiausiai garbei.
Aukščiausios valdžios.
Štai, Templtonai, kur viskas prasideda.
Sektorius G eina miegelio.
Šiai bendrovei vadovauja kūdikiai?
Aha.
Mano tėtis sako: "Kas moka, tas dirba.
O kas nemoka, tas vadovauja."
Tavo tėvas hipis.
Kas nutinka, kai jūs užaugate?
Mes neužaugame.
Mes geriame super slaptą mišinuką ir liekame kūdikiais.
Prie darbo! Mišinuko pertraukėlė baigta!
Mus ištiko krizė!
Nežinojote, kad mus ištiko krizė?
Kas ji tokia?
Mano bosė. Didelė bosė ponia kūdikis.
Apie ką ji šūkauja?
Matai šį pyrago formos grafiką?
Jis panašus į milžinišką pyragą.
Jis reiškia visą pasaulio meilę.
- Mėgstu pyragus. - Kas jų nemėgsta?
- Su obuoliais. - Gerai.
- Ne, vyšniomis! - Puiku!
- Tik ne su moliūgu. - Aišku.
Jis - daržovė.
Esmė ta, jog šunelių gabalas nuolat didėja.
Jie vagia mūsų meilę!
Kaip tu iš manęs.
Būtent.
O jei taip ir toliau,
kūdikiams gali iš viso nebelikti pyrago.
Nebus pyrago?
Nebus pyrago.
Mano misija - sužinoti, koks yra tas naujasis šunelis.
Tu lyg koks šnipas? Smagu!
Taip! Smagu! O jei... Kai man pavyks...
Aš tapsiu Kūdikių bendrovės legenda.
Kaip Super didelis ponas kūdikis, Mega ponas kūdikis,
Rimtai didelis ponas kūdikis
ir jis.
Na ir storas kūdikis.
Ne, Didelė stora ponia kūdikis čia.
Čia Super kolosaliai didelis storas ponas kūdikis.
Jis buvo jauniausias generalinis direktorius naujagimis visoje bendrovės istorijoje.
Buvo? Kas jam nutiko?
Atsistatydino, seniai.
Bet jis man vis dar pavyzdys.
Visose situacijose klausiu savęs:
"K-D-S-K-D-S-P-K?"
"Ką darytų Super kolosaliai didelis storas ponas kūdikis?"
Ir tai viskas, ką už tai gauni? Portretą ant sienos?
Ateik čia!
Gausiu paaukštinimą.
Kampinį kabinetą
su nuosavu puoduku.
Oho.
Vadinasi, po visko grįši čia?
Ir kuo skubiau, Timai.
Aš ne šeimos žmogus. Mano vieta kontoroje.
- Tai geras! - Tikrai, tiesa?
- Pju pju. - Kas?
Aš jums sakau - prikalsiu jo sauskelnes prie sienos!
Kas girdėti iš Mažojo pono kūdikio,
kurį išsiuntėme pas Templtonus?
- Nežinau. - Tu atleista!
O ne.
Jūs visi atleisti!
Konvencija po poros dienų.
Jei jis negaus informacijos,
jis bus atleistas, į pensiją!
- Jis dings! - Ekskursija baigta.
Apie ką ten šūkavo Didelė valdinga ponia kūdikis?
Ji reikalauja rezultatų.
Konvencija po poros dienų, o aš neturiu nieko!
Čia ji! Neatsiliepk!
Streso miegelis!
Jei kuo greičiau nesužinosiu, koks tas naujausio modelio šunytis,
aš ne tik nebūsiu paaukštintas,
mane dar ir atleis!
Ei, nusiramink.
Kūdikiams darbų visada atsiras, tiesa?
O dvi dienos pralėks greit.
Todėl pradėk pakuotis daiktus.
Ką?
Tu nesupratai, Templtonai.
Jei mane atleis, atims mano mišinuką.
Tuomet aš virsiu normaliu kūdikiu
ir liksiu gyventi čia su tavimi.
- Ne! - Taip!
Pažadu, kad...
Kai pabusi kas rytą,
aš būsiu šalia.
Kas vakarą vakarieniaujant
aš būsiu šalia.
Per visus tavo gimtadienius
aš būsiu šalia.
Per kiekvienas Kalėdas!
Aš būsiu šalia.
Ir taip kiekvienais metais, kiekvienais.
Mes pasensime kartu.
Tu ir aš
būsime broliai.
Visada.
- Ne. Ne, tai siaubinga! - Žinau.
- Šito negali būti. - Bet yra!
- Tau negalima čia likti! - Negalima!
- Nepanikuok! - Negaliu kitaip!
Žinau, bet mums teks išspręsti šią bėdą.
Mums reikia pasirūpinti, kad tavęs neatleistų.
Mums?
Mums.
Aš tau padėsiu,
bet tik tam, kad atsikratyčiau tavęs.
Sutarta?
Sutarta.
Kad tavęs daugiau nematyčiau.
Palaikau, brangusis.
Dabar - prie darbo.
Nagi, nagi, nagi.
Slaisas!
Ne, ne.
Apie naująjį šunelį čia nieko nėra.
Ar tu neketini dirbti?
Mano darbas - deleguoti.
Pavyko!
O ką darysime, jei rasime bylą
apie naująjį šunelį?
Pasiųsime ten kūdikius nindzes?
Geriau.
Aš parašysiu tobulą pranešimą.
- Bum! - Bum!
Pala. Kas yra pranešimas?
Pranešimas yra kai parašai ką nors, norėdamas pranešti kai ką žmonėms.
Tavo planas toks? Rašysi rašinėlį?
Nuobodu.
Ne, Templtonai.
Pranešimai rašomi apie svarbius reikalus.
Pranešimas gali suburti žmones.
Jis gali paskatinti griebtis ginklo,
įkvėpti parašyti manifestą, eilėraštį.
Pranešimas gali pakeisti pasaulį.
Oho! Kai taip aiškini,
vis tiek skamba nuobodžiai.
Tu išmoksi, vaikeli.
Išmoksi.
Pala. Štai!
Kas? Kas čia?
Pažiūrėk. "Atsiveskite savo vaikus į darbą".
Žmonės į savo darbovietes vedasi vaikus? Kuriems galams?
Nes tai smagu!
Tai šlykštu.
Negi nesupranti? Mes įsigausime į Puppy Co patalpas
ir sužinosime viską apie naująjį šunelį!
O kas iš to?
Tau namų areštas.
Tavo tėvai neišleis tavęs niekur.
Tu teisus. Jie mano, kad nekenčiame vienas kito.
"Neapykanta" stiprus žodis.
Tai tiesa, bet vis tiek.
Reikia jiems įrodyti, kad mes esame tikri broliai.
Taip.
Kad mes m...
Mušamės?
Ne.
Mėgstame!
Ne. Kad mes...
My, my, my...
Li, li, li...
Ne.
Jokiu būdu. Negi nori pasakyti...
Kad mylime vienas kitą.
Aš ką tik išvėmiau makaroną ir vėl jį prarijau.
- Atvažiuoja traukinukas tū tū! - Ne.
- Tū tū tū! - Jokių tū tū!
Laikyk traukinį! Ne! Panašu, kad tai jau kažkas buvo valgęs.
Kas ten? Aš turiu raketę!
Kas čia vyksta?
Aš maitinu kūdikį.
Jie žiūri.
Tū tū.
Gerai.
Jei tū tū, tai tū tū.
Aš nemėgstu jūreiviškų! Šiandien net ne penktadienis!
Tučtuojau apsivilksi!
Priversi mane? Nedrįsk, niekšeli.
- Ką tu man padarei? - Liaukis!
- Ateik čia! - Ne!
Jokiu būdu.
Nagi!
Timai, ką jūs čia darote?
O ne.
Ko triukšmaujate?
Ar gi jis ne mielas?
Tau nupirkau tokius pačius, jūreivi!
Ką?
Taip tau ir reikia.
Šypsokitės!
Nusišypsok nuotraukai.
Taip jaučiuosi silpnas.
- Kam patinka kutuliukas? - Ne man.
- O čia? - Nieko nejaučiu.
Liaukis, visi turi jautrią vietelę.
"Manau, netilpsiu," tarė Grytutė."
Ateik pažiūrėti.
"Galėčiau ir pati ten įlįsti.
Tada Jonukas su Grytute
ėmė ir įstūmė senę į pečių.
Taip piktoji ragana ten ir sudegė."
Pasiaiškinkime.
Ši pasaka - apie kanibalizmą ir gyvų žmonių deginimą.
Taip.
Nenuostabu, kad vaikai auga tokie sutrikę!
Draugavimas sekina.
Palaikau, Timai.
Būtum matęs savo veidą toje nuotraukoje.
Tu...
Aš nepratęs prie kutulio.
Kartą mane pakuteno per įmonės išvyką. Bet tai kažkaip nenormalu.
Ką? Tavęs niekas nekuteno? O tėvai?
Atleisk. Pamiršau.
Tu neturėjai tėvų, tiesa?
Timai, aš gal atrodau kaip kūdikis,
bet gimiau aš būdamas suaugęs.
Nesuprantu, ką reiškia būti ne vaiku.
Tu neturėjai vaikystės?
Ir niekas tavęs nemylėjo?
Juk negali ilgėtis to, ko niekada neturėjai.
Pabuskite, vaikėzai!
Ei, Timai. Pabusk, vyruti.
- Kas? - Pabusk, saulyte.
Ar kas nutiko? Aš atleistas?
Ne, tu vėluoji į darbą.
Ką?
Šiandien vaikų diena mūsų darbovietėje! O tu - mūsų vaikas.
Tau oficialiai panaikinamas namų areštas.
- Tikrai? - Tikrai.
Ar gali kartu vykti ir kūdikis?
Kodėl gi ne.
Taip! Taip, taip, taip.
Taip!
Norėčiau ir aš taip džiugiai keliauti į darbą.
Žiūrėk, čia mano mentelė.
Taip, kūdiki.
Puiku, ponai. Sveiki atvykę į Puppy Co įmonę.
Oho! Nerealiai!
Timai, žiūrėk!
Čia šunelių baseinas ir visa kita!
Ar tai higieniška?
Vyruti, nori nusifotografuoti su įmonės talismanu Pytu?
Ne, ačiū. Jis išgąsdins kūdikį.
Puikiai išsisukai.
Mudu su tėčiu turime darbo.
Nori eiti su mumis į kabinetą ir ten pabūti?
Tavo brolį paliksime šunelių zonoje,
o mes pabūsime tik su tavimi.
Tik su manimi?
Mudu su tėčiu suprantame, kad pastaruoju metu nedaug skyrėme tau laiko.
Tai ką pasakysi?
Ne, ačiū.
Aš mieliau liksiu su kūdikiu.
- Kaip miela. - Labai malonu.
Puiku, kad nepamiršti reikalo esmės, Templtonai.
Sužinosime, koks tas naujasis šunelis, ir aš keliausiu namo.
Tuomet pabūkite šunelių zonoje, gerai?
Gerai, iki!
Štai kur surasime slaptąją bylą apie naująjį šunelį.
Mes pro tas duris nepraeisime.
Ne pro tas.
Pro dureles šuneliui.
O ką jei mus pastebės apsauga?
Ne, ne, ne. Jokiu būdu.
Ne!
Erzinantis pliušinis šuns kombinezonas.
Koks mielas šuny...
Oi!
Jė!
Vaikai.
Keturiomis.
Eik keturpėsčias.
Dar niekada nebuvau taip pažemintas gyvenime.
Au!
Ei!
Gaudykite!
Ką aš darau?
O ne!
Taip!
Geras šunelis.
Ne. Nekąsk.
Timotis Templtonas - kontoros nindzė.
- Čionai. - Kas čia?
Turi būti čia.
PRAĖJIMO NĖRA VAIKAI NEĮLEIDŽIAMI
Jos kvieste kviečia užeiti.
Oho.
Nieko sau, kiek dokumentų.
Maniau, šuneliai viską bus sukramtę.
Kažkaip šiurpoka.
Atiduok sielą!
Liaukis!
Palauk!
Štai!
Toji byla!
Matai! Tiesą sakiau.
Ne. Esu tai jau kažkur matęs.
Reikia surasti kažką padėti į jos vietą.
Tu teisus. Gal kitą bylą?
Taip! Tokio paties svorio.
Kad padėtume į tą pačią vietą.
- Tokio paties svorio. - Jau sakei.
Žinau, kad sakiau. Ei, sudavei man dukart.
Še tau trečias. Palauk!
Regis, esu čia tokią matęs.
Aptrintas vyniojamasis popierius, kieti kraštai.
Apie 1,42 kg. Ne, 1,40.
Pamėgink šitą.
Palauk!
Dabar tobula.
Taip!
Jaučiu, kad reikia bėgti.
Taip, bet vaizdas toks užburiantis.
Aš beveik žinau, kuo tai baigsis.
Aš irgi.
Geruoju nesibaigė.
SUČIUPAU!
Ką?
Kas čia...
Ačiū, kad užsukote.
Fransis Fransis?
Matau, jūs jau susipažinote su mano vyresniuoju broliu Augiu.
Ne itin daug kalbančiu.
Tiksliau, visai nekalbančiu.
Gal galite užsidėti galvą atgal?
Ką tai reiškia?
Staigmena!
Kūdikių bendrovės tutė? Kur gavote?
Nepažįsti manęs?
Iš vaikystės?
Super kolosaliai didelis storas ponas kūdikis?
Čia jis? O jis yra jūs?
Tik jūs senesnis ir raukšlėtesnis.
Negerai.
Ne. Juk buvote mano herojus.
Kaip jūs čia atsidūrėte?
Žinote, ką aš darau vaikams, kurie apie mane klausinėja?
Augi!
Aš skaitau jiems mano istoriją.
Ir kepu jiems sausainius!
Augi, mano kėdę.
Tai va. Viskas prasidėjo Kūdikių bendrovėje
labai seniai.
Aš buvau nuostabus vadovas,
akimirksniu pelnęs aukščiausią postą.
Visi mane mylėjo.
Man suteikė paaukštinimą, kampinį kabinetą
su nuosavu...
Asmeniniu puoduku?
Aš turėjau viską.
Bet staiga vieną dieną
supratau baisų dalyką.
Aš augau.
Mišinukas manęs nebeveikė.
Pasirodė, jog aš netoleruoju laktozės.
- Ne! - Taip!
Mane iškvietė į direktorių valdybą.
Kokia dar valdyba?
Tai patys didžiausi ponai kūdikiai.
Maniau, jie mane mylėjo.
Bet vietoj manęs jie paskyrė kitą.
Jaunesnę.
Siaubinga.
Staiga visa meilė, visas dėmesys
atiteko jai.
Juk tu žinai, koks tai jausmas, tiesa, Timai?
Labai skaudu, tiesa?
Taip. Tiesa.
Ir kas toliau?
Na...
Jie mane atleido!
Ir atėmė mano ypatingąjį mišinuką.
Išsiuntė mane gyventi su š...
- ...šeima! - Ak, Fransi, ne!
Kūdikių bendrovė mane išdavė!
Ir aš galiausiai jiems atkeršysiu
su Amžinuoju šuneliu.
- A? - Čia viskas?
Ne, ne.
Įsivaizduokite šunelį, kuris niekada neužauga.
Šunelis, amžinai liekantis šuneliu.
Vos tik paskleisiu Amžinuosius šunelius po visą pasaulį,
jie taps tokiais meilučiais...
Koks meilutis!
...kad niekas nė už ką ir niekada nenorės kūdikio.
Galas Kūdikių bendrovei!
Liaukis.
Šunelis, kuris neužauga? Ar tai gali būti?
Gali?
Negalėjo, kol neatnešėte man pagrindinio ingrediento.
Mano slaptasis mišinukas.
Jis mano! Jis mano!
Jis visas mano.
Ne!
Atnešėte būtent tai, ko man trūko, kad sužlugdyčiau Kūdikių bendrovę.
- Ne! - Taip!
Patys įkliuvote į mano spąstus!
- Tau tai atsirūgs! - Taip, nes mes...
Ką? Pasakysite?
Kam pasakysi, Timai? Savo tėvams?
Kur berniukai?
Liepiau jiems būti šunelių zonoje.
Vežuosi juos abu su savimi į Las Vegasą.
Todėl nesipainiok po kojų.
Nenorėčiau jų sunaikinti.
Jie nė už ką nepaliks mūsų vienų.
Sakai?
Palauk, kol jie susipažins su sertifikuota Puppy Co vaikų priežiūros
namuose specialiste.
O ne.
- Nesinervink, vyruti. - Tik vieną naktį.
Mes labai greitai grįšime.
Be to, paliekame jus išties gerose rankose.
Teisingai!
Auginija yra tobula beveik visomis prasmėmis.
Ne.
Maldauju, nevažiuokite su juo. Fransis Fransis nori...
Patikėkite,
Auginija nenuleis akių nuo jūsų vaikų.
Nė sekundėlei.
Smagu girdėti.
Jūs juos matote.
O dabar - ne.
Ate ate!
Į oro uostą!
Viskas baigta. Man šakės.
Ką darysime, Templtonai?
Ką darysime?
Mums reikia skubėti į oro uostą ir sulaikyti Fransį Fransį,
kol jų lėktuvas nepakilo!
Taip! Bet kaip išsisuksime nuo tos Mėmės Popins?
Turi būti kažkas, ką galime padaryti.
Juk dar nėra taip blogai.
Kas tau?
Kas tau darosi?
Nežiūrėk į mane!
O ne!
Be mišinuko aš virstu normaliu kūdikiu.
Su visais gu gu, ga ga, supranti!
O ne!
Siaubas!
Aš tiksinti kūdikio laiko bomba!
Aš tapsiu vemiančiu, kakojančiu bejėgiu kūdikiu!
Sekundėlę. Man gimė idėja.
Kokia? Sakyk!
Esu bendravęs su daug auklių
ir jos bijo vieno dalyko.
Žinokite, ponios, kad gero sviesto gruzdinimui paslaptis
yra geras šaukštas margarino.
Ei, pone Boba Vyre!
Kūdikis susirgo!
Darykite ką nors!
Tikras siaubas!
- Templtonai! - Skanumėlis!
Šlykštu! Jums į burną pateko!
Ir man į burną pateko!
Aš tuoj apsivemsiu!
Giliau!
Lėktuvas išskrenda po valandos.
Važiuojam dviračiu.
Dviračiu?
Nežinau.
Paskubėkime!
- Palauk čia! - Ką?
Kur bėgi? Templtonai!
Be šalmo ant dviračio sėsti nevalia.
Ate ate, klozetagalvi!
Nepagausi!
Steise!
Steise, atsiliepk!
Ak, Steise!
- Čia tu, bose? - Kodas raudona!
Mane vejasi auklė žudikė! Sukviesk komandą!
Tuoj, bose.
- Alio. - Alio.
- Alio! - Kodas raudona.
Aišku!
Kodas raudona. Kartoju...
Kodas raudona!
Ką darai, Templtonai? Važiuok!
Juk ne pagal taisykles!
Apmokėsiu tau baudą.
Važiuok!
Regis, atsiplėšėme!
O ne, jis vejasi!
Gėlės jėga!
Pau, pau, pau!
Šaunuolis!
Popa.
Bėk, bėk, bėk.
Timai, važiuok greičiau!
Nemoku!
Moki.
Tu gali, Templtonai. Žiūrėk į kelią.
Sakiau, į kelią!
Užpakalį aukštyn! Dabar mink kiek gali!
Arba tu valdai, arba tave valdo.
Puiku!
Pagalbiniai ratukai! Nemoku važiuot be ratukų!
Moki ar nemoki - tu teisus abiem atvejais!
Ką čia tauški?
Kelias į sėkmę nėra tiesus, Templtonai,
o vingiuotas ir sunkus,
it laivo jūroje.
O tu - jūrų kapitonas,
tramdantis šėlstantį vandenyną!
Aš jūrų kapitonas, tramdantis vandenyną!
Puiku!
Medis! Aš atsitrenksiu!
Taikykis į pralaimėjimą, tada visada laimėsi.
- Ką? - Taikykis tolyn nuo pralaimėjimo!
Aš važiuoju. Aš važiuoju!
Viena sėkmė - įprotis,
paskui sekasi savaime.
Žiūrėk!
Štai jie! Mama, tėti!
- Traukinys! - Tū tū!
Stok!
Ką tu darai?
- Mums pavyks. - Bet šiam atvejui nežinau jokios citatos!
Tau pavyko!
Ne! Mums pavyko.
Ir be pagalbinių ratukų.
Iš kelio!
Atsargiai, kūdikis!
Laikykis už sauskelnių!
Slepiamės!
Laikykis, vyruti!
Antrame poste reikalinga kūno apžiūra.
Štai jie! Mama, tėti!
Neskubėk!
O ne.
Templtonai!
- Ei! - Atsiprašau!
Kur dingai?
O ne!
Ir vėl!
Tik ne dabar!
Kas...
Ne, ne, ne!
Greičiau!
Regis, prarijau 1,75 dol.
Atsiprašome, praleiskite! Mama, tėti!
Greičiau! Judinkitės!
Juk nenorime pavėluoti!
- Ne! - Aš jus įspėjau!
Palaukite!
- Ne! - Ne!
Mama, tėti! Stokite!
Ne!
Ne, ne, ne.
Išskrido.
Susimoviau.
Būčiau pavijęs tėvus, jei nebūtų tekę grįžti tavęs!
Ką? Būtume anksčiau atvažiavę,
jei mokėtum važiuoti dviračiu kaip normalus vaikas!
Mums nepavyks sutrukdyti naujojo šunelio pristatymo.
Kam tai rūpi? Mano tėvai pavojuje.
Man rūpi! Kūdikių bendrovė žlugs.
Tau daugiau niekas nerūpi.
Tu nenutuoki, ką reiškia šeima.
O tu nenutuoki, ką reiškia turėti darbą!
Tu nežinai, ką reiškia apsikabinimai, pasakos prieš miegą ir ypatingos dainos!
Prašyčiau! Liaukis elgęsis it kūdikis.
Pats tu kūdikis.
Atsiimk šiuos žodžius.
Mano gyvenimas buvo tobulas, kol nepasirodei tu!
Patikėk, vaike, tau jaučiu tą patį. Geriau niekad nebūčiau tavęs sutikęs!
Geriau tu nebūtum gimęs!
Kur eini?
Ir būk toks!
Strazdas gieda juodoje nakty
Kelk pakirstus sparnus ir mokykis skraidyt
Visą gyvenimą
Laukei tik šitos akimirkos matyt
Timotį Templtoną prašome atsiliepti baltu pagalbos telefonu.
Timotį Leslį Templtoną prašome atsiliepti baltuoju pagalbos telefonu.
Leslis.
Alio?
Čia aš. Nepadėk ragelio, Timai!
Timai, aš negimiau. Mane nusamdė.
Ką nori pasakyti?
Kūdikių bendrovė - vieninteliai namai, kuriuos turėjau.
Tu tiesus. Aš nežinau, ką reiškia turėti
šeimą.
Bet man rūpi.
Tikrai?
Taip.
Vienintelis būdas mums išgelbėti viską - sustabdyti Fransį Fransį.
Taip.
Be tavęs aš to nepadarysiu, Timai.
Man tavęs reikia.
- Mes buvome puiki komanda. - Ne dėl to.
Tiesiog durų rankenos nepasiekiu.
Ak, taip.
Nesijaudink, Timai.
Mes išgelbėsime tavo tėvus.
Ir tavo bendrovę.
Bet kaip mes nukaksime į Las Vegasą?
Mums prireiks stebuklo.
Paskui tą Elvį!
Kodėl?
Ten, kur Elvis, ten ir Las Vegasas!
Ten dar vienas!
Ir dar!
Aplink vien elviai!
Timai, mūsų reisas ten.
O ten mūsų bilietas.
Ei! Nebūk žiaurus!
Atsiprašau!
- Tai ačiū! - Ei, mažute!
Na tai ačiū labai labai.
Alio.
La!
Parodykite bilietą.
Sekundę.
Vagystė!
Parodijuoji Elvio parodijuotoją?
Čiupk jį!
Humina, humina, humina.
Stop!
Elvio dvasia!
Reikia surasti, kur atsisėsti!
Ateik čia!
Kas čia?
Čia, Templtonai, yra pirmoji klasė.
Kodėl ji tuščia?
Nes niekas jos neįperka.
Štai kodėl ji nuostabi.
Sveiki! Kalba orlaivio kapitonas Rosas.
Ponios ir ponai, ir visi sėdintys antroje klasėje,
prašau užsisegti saugos diržus. Netrukus kilsime.
Kas yra, Templtonai?
Lėktuvui kylant tėvai laiko mane už rankos.
Vajė, akcijos šėlsta šiandien.
Ponios ir ponai, čia ir vėl kapitonas Rosas.
Kaip matote, išjungiau diržo lemputę.
Ir ką gi judu čia veikiate?
Mes kapitono Roso vaikai.
Jis mums liepė čia pasėdėti.
Gal norite kuo nors pasivaišinti?
Ko tik norime?
Ko tik norite.
Ai! Na, Fransi Fransi.
Dabar žinosi, kaip grobti Vienakio Timo tėvus.
Liaukis. Jei tik viskas būtų taip paprasta.
O koks tavo planas?
Negi jau rašau pranešimą?
Ne.
Pats sakei, kad neturėjai vaikystės, tiesa?
Išmėgink ją!
- Ne, negaliu. - Bus smagu.
Tai padės tau įsijausti į vaidmenį.
Nežinau. Jaučiuosi kvailai!
Na! Pasakyk jam ką nors pikta.
Gerai, gerai, gerai.
Sakai, mokeisi valstybinėje mokykloje?
Nežinau.
Tęsk!
Ir drįsti prašyti didesnės algos?
Matai!
Įsijautei.
Kad mane kur skradžiai.
Tavo išmetimo iš darbo pokalbis baigtas!
Neblogai.
Kas buvo tas vyrukas?
- Kapitonas! - Ką?
Ginkitės!
Iš visų jėgų!
Ho!
Atplaukia!
Stebėk laivagalį!
- Visada. - Į šoną, atremk smūgį ir smeik!
Kaip advokatai!
Geras bandymas! Pasiruošk!
Tu atleistas!
O čia bus tau išeitinė pašalpa. Ha!
Palauk. Negali baigti su "Ha!"
Kodėl?
Reikia baigti su "Arhhh!"
Aišku! Arhhh!
Puiku!
Ačiū! Improvizavau.
Ponios ir ponai, ir visi sėdintys antroje klasėje,
iš kairės orlaivio pusės
galite matyti, kaip artėjame prie pasakiškojo Las Vegaso.
Žemė!
Matau, jūreivi!
Iki, tėti! Ačiū, kad pametėjai.
- Gerai. Kas? - Paskubam.
- Į "Sudaužytų širdžių" viešbutį? - Į viešbutį.
- Ir aš! - Ir aš!
Aš irgi!
Mums reikia į konvencijų centrą.
Važiuojam taksi?
Velnias! Išleidau visus savo dienpinigius. Štai mūsų ratai.
Taip.
Atleiskite, panelės.
Gal galėtumėte nuvežti mus namo?
Džimis susirgo ir jam reikia brangių vaistų.
Kur tu gyveni, širduk?
Konvencijų centre.
Iki, širduk!
Linksmo mergvakario!
Panelėms patinka kūdikiai.
Long Ailendo gyventojai nė velnio neišmano apie šaltą arbatą.
O ne! Kaip mes čia rasime mano tėvus?
Timai!
Ten.
Kur Puppy Co?
Puppy Co, Puppy Co...
Aha! Štai. Radau!
Bet kaip tu...
Ei! Kur dingai?
Ir vėl!
Liaukis! Man tavęs reikia!
Aš grįžau! Aš čia.
Kas vyksta?
Teisingai.
Kiekviename planetos žemyne mes paskleisime savo naująjį šunelį.
Visose šalyse!
Mes užvaldysime visą pasaulį užvaldydami po vieną širdį!
- Timai, jie ten! - Mama, tėti!
Įsivaizduokite šunelį, kuris niekada neužauga
ir nesensta.
Šunelis, visiems laikams liekantis šuneliu.
Pristatau jums vienintelį padarėlį, kurį karštai mylėsite -
Amžinąjį šunelį!
Mamyte?
Nežiūrėk, Templtonai!
Ei! Ką tu ten veiki?
Mama, tėti!
Ką jie čia veikia?
Ką čia veikia Timas su kūdikiu?
Ką visi mes čia veikiame?
Kas čia vyksta?
Jis pagrobė mano tėvus!
Mes visi čia tam, kad pagautume juos.
Pagautume!
Pagautume Amžinąjį šunelį!
Reikia pakliūti į užkulisius.
Ten!
Bėgam!
Pirmyn, pirmyn!
Kairę, dešinę! Kairę, dešinę! Kairę, dešinę!
Taip!
Pyrst. Šikt. Kaku.
Tik pažvelk į šį mišinuką.
Štai kaip į rinką paleidžiamas produktas.
O ne!
Jis pakišo juos po raketa!
Elvis koncertą baigė!
Mama, tėti...
Ateinu!
Šaunuolis! Pirmyn, Timai! Varyk!
Pakilimo procedūra pradėta.
Netrukus paleisiu Amžinuosius šunelius ir jūs nieko nebepadarysite!
Ne!
Kūdikių bendrovė pavogė iš manęs visą meilę,
todėl aš iš jų atimsiu viską.
Turėtum suprasti mane.
Juk tave irgi pakeitė kaip ir mane!
Ne! Aš ne toks kaip jūs!
Kvailas vaikigali!
Paleisk mūsų tėvus! Jo tėvus. Tuos tėvus.
Taip!
Galėjai vienas mėgautis tėvų meile!
Bet ne!
Viską sugadinai!
Leidai šitam kūdikiui paimti viršų.
Jis nedirba man.
Mes partneriai!
Nesu jautrus kutuliui.
Ei! Kur kūdikis?
Visi turi savo jautrią vietelę!
Ausys!
Liaukis!
Vaikigaliai!
Niekas nesukliudys mano kerštui.
Nei jūs, nei kas nors kitas.
Kūdikių bendrovei galas.
Aš laimėjau! Ha!
Neteisingai!
Negalima baigti su "Ha!"
- Teisingai! - Ką?
Reikia baigti su...
Arhhh!
Ginkis!
Tu atleistas!
Štai tavo išeitinė išmoka!
Taip tau ir reikia, niekingas nevidone!
Arhhh!
Iki starto liko viena minutė.
- Padėkite! - Kas nors!
Timai! Ką tu darai?
Ne!
Mama, tėti, aš tuoj!
Ar čia tu?
Nesijaudinkite, mama ir tėti. Viskas bus gerai!
- Ar tu sveikas? - Ar kūdikis sveikas?
Taip, kūdikis sveikas.
Kas ten?
Čia aš!
Kūdikis sveikas.
Nė nejuda!
Kas vyksta?
Sekundėlę!
Ei.
Sugalvojau, kaip išgelbėti tėvus.
- Kaip? - Pasinaudosime šuneliais!
Pakelk mane.
Ap ap.
Kas, jei tu virsi kūdikiu?
Viskas bus gerai. Gerai, sakau.
Gerai!
Viskas bus gerai.
Laikykis už sauskelnių!
Mes judame!
Kodėl mes judame?
Mama, tėti, laikykitės!
Liko 30 sekundžių.
O ne! Pala!
Luktelėk!
Paskubėk, Timai! Gelbėk tėvus...
...iš čia.
Šok žemyn!
Šok, tai paprasta!
Ne! Jokių katučių! Šok žemyn!
Neverk. Atsiprašau. Tik neverk, prašau.
20 sekundžių.
15 sekundžių.
Strazdas gieda juodoje nakty
Kelk pakirstus sparnus ir mokykis skraidyt
Visą gyvenimą
Laukei tik šitos akimirkos matyt
- Trys... - Pagavau!
...du, vienas.
Startas!
Taip!
Ei, tu vis dar ten?
Aha!
Kas nutiko? Mes laimėjome?
- Mes laimėjome! - Mes laimėjome?
- Laimėjome, laimėjome, laimėjome! - Mes laimėjome! Taip!
Pergalės miegelis!
Tu viską sugadinai!
Taip nesąžininga! Nesąžininga!
Negerai.
Dabar jūs man už viską sumokėsite!
Ak taip? Kodėl tau nepasirinkus varžovo savo svorio kategorijoje?
Ką?
Augi! Padėk mane!
Girdi mane? Čia aš tavo bosas!
Šįkart mes jį išauklėsime teisingai.
Neabejoju, kad viskas bus gerai.
Timai, kas vyksta?
Mama, tėti, laikykitės!
Taip!
- Timai? - Timai!
Timai! Tu sveikas?
Aš sveikas. Mes sveiki.
Tu mus išgelbėjai.
Tu mūsų didvyris.
Ir nuostabus vyresnysis brolis.
Mes taip jus mylime abu.
Abu?
Visa širdimi.
Metas namo.
Kaip aš atrodau?
Puikiai.
Na, komanda, jūs šaunuoliai.
Steise, su šiuo laišku gausi vietą kokioje tik nori mokykloje.
- Vaikų darželyje? - Taip.
Jei dar ko nors pageidauji...
Gal didesnę algą?
Steise, tu negauni algos.
- Tada milijoną zigiasdešimt penkis! - Aštuonis!
- Triratuką! - Riedučius!
- Cukraus vatos? - Ledinuką!
Sutarta.
Geriausias bosas pasaulyje.
O jūs, žinokite, ne visada privalote pritarti įmonės nuomonei, aišku?
Galvokite savo galvomis.
- Ne, pone! - Jokiu būdų!
Siaubinga idėja!
Puikus požiūris.
- Tu visiškai teisus! - Puikiai supratai!
- Tikras vyras. - Absoliučiai!
Imk, dički.
Tu jo nusipelnei.
Nori mane apkabinti, tiesa?
Aš irgi tavęs pasiilgsiu, vyruti. Gerai jau.
- Nieko, nieko. - Viskas bus gerai, dički.
Taigi...
Tau pavyko.
Ne. Mums pavyko.
Beje, sveikinu su paaukštinimu.
Su kampiniu kabinetu, asmeniniu puoduku. Ir visa kita.
Ei! O kaip tu?
Tau vėl atiteks abu tėvai.
O ką aš pasakysiu mamai su tėčiu, kai tu išvyksi?
Nesijaudink.
Kūdikių bendrovė tokiems atvejams numačiusi tam tikrą procedūrą.
Viskas atrodys lyg nebūčiau gimęs.
Vos nepamiršau!
Negali būti! Lam Lama!
- Tu ją sutaisei. - Taip.
Jis kaip nauja. Ji - tikra stipruolė.
Na, abu gavome tai, ko norėjome.
Abu laimėjome.
Gal man jau...
Taip.
O tu eik į mokyklą.
Kad neturiu kitos išeities.
Taip, žinoma.
- Liks sveikas, Timai. - Lik sveikas.
Taip, žinoma.
Jis išvyko taip pat staiga, kaip ir atvyko.
Viso gero.
Mano gyevnimas ir vėl tapo tobulas.
Pamiršk apie kūdikį.
Ojoj!
Atsiprašau, bičiuli.
Staigmena!
MŪSŲ DIDVYRIS!
Valio!
Tu paaukštintas!
Pamiršk apie kūdikį?
Ne, ačiū. Nereikia.
Kaip nori.
Arhhh.
Brangus pone kūdiki,
nedažnai rašau,
bet dabar žinau, kad pranešimai yra svarbūs dalykai.
Nors ir nesimokiau verslo mokykloje.
Vaikų darželyje išmokau dalintis.
Ir jei meilės nepakaks mums abiem,
aš tau atiduosiu visą savo.
Siūlau tau darbą.
Dirbti bus sunku,
o algos niekas nemokės.
Bet gerai tai, jog niekada nebūsi atleistas.
Šitą tau pažadu.
Kai pabusi kas rytą, aš būsiu šalia.
Kas vakarą, kai vakarieniausi, aš būsiu šalia.
Kiekvieną gimimo dieną, per kiekvienas Kalėdas
aš būsiu šalia.
Metai po metų.
Mes pasensime kartu.
ŠEIMA
Tu ir aš visuomet būsime...
ŠEIMA
...broliai.
Visuomet.
ŠEIMA
Pabuskite, vaikėzai! Septinta valanda.
Kuriems galams, Vizi?
Nes jau septynios valandos.
Toks mano darbas, o tu man jį sunkini.
Nieko tokio, vaikėze.
Kartais aš irgi susipainioju.
Ypač pereinant prie vasaros ar žiemos laiko.
Pavasarį - valandą į priekį, rudenį - atgal.
Burtininkų tikrovėje mes neturime kalendorių.
Pas mus nėr pavasarių - vien tamsa ir žiemos.
Aš nesu susipainiojęs, Vizi.
Aš jo ilgiuosi.
Timai, žiūrėk, kas atvažiavo.
Tavo jaunesnysis...
Broliukas!
Sugrįžai! Tu sugrįžai!
Švelniau.
Pagaliau tu čia!
Pasisveikink su Teodoru Lindsiu Templtonu.
Lindsiu?
Nori, pakutensiu? Tuoj pakutensiu!
Štai taip.
Štai tokia mano istorija.
Mūsų istorija.
Laimei, mudviejų su broliu istorija su laiminga pabaiga.
Ar tai tikra istorija, tėti?
Ji tokia, kokią aš prisimenu, dukrele.
- Bet žinai, ką sužinojau? - Ką?
Kad meilės yra visiems užtektinai.
Net ir man?
Ypač tau.
Paklausk savo dėdės Tedo.
Ei, girdėjau, turėsi sesutę.
Aš norėjau arkliuko.
Imk, mergyt, nusipirk sau arkliuką.
Aš tavimi didžiuojuosi, Lesli.
Palaikau, Lindsi.
Labas, mažyte sesyte.
Arhh!
Tiek to, vyručiai.
Metas miegoti.
Ne, mama. Dar truputį.
Gerai.
Pabuskite, vaikėzai! Metas eiti.
Eikite ir gyvenkite savo prasčiokiškus gyvenimus.
Nešdinkitės!
Išvertė Egidija Tučkuvienė Vėjūnė Sudarytė