Supravieţuirea celor mai puternici.
E legea junglei.
Cineva încearcă mereu să-ţi ia ce-ţi aparţine.
De unde ştiu ?
Era să mi se întâmple.
Tim Templeton,
termină cu maimuţăreala !
Ţi se răcesc crenvurştii.
Crenvurşti ?
Sau cel puţin aşa îmi amintesc eu.
Bine, amice, hai la masă !
Aveam şapte ani
şi, pe atunci, te bazai pe imaginaţie.
Când nu mă duceam să explorez prin Congo,
mă scufundam în adâncul mării.
Tim !
Eroul nostru !
Staţi liniştiţi, mamă şi tată.
O rezolv eu !
Ţineţi-vă bine !
Uneori îi salvam eu pe părinţi.
Pe acolo !
Alteori mă salvau ei pe mine.
- Pierd controlul. - Tim, atenţie !
Copac !
Pierdem legătura !
Încetineşte, Tim !
- Virează, Tim ! - Virează !
- Te-ai lovit ? - Sunt bine.
Arată-i mamei dinţişorii.
Eram doar noi trei.
Familia Templeton.
Iar trei e numărul perfect.
Un fapt interesant:
ştiaţi că triunghiul e cea mai puternică formă din natură ?
Eram cel mai norocos copil din lume.
Părinţii mei aveau servicii fantastice.
Lucrau la cea mai mare firmă de animale de casă din lume,
Compania Cuţu.
- Da, d-le Francis ? - Avem nevoie de tine.
E momentul să plec.
Lucrau într-un departament numit "marketing",
unde lansau produse noi.
Deşi părinţii mei lucrau foarte mult,
îşi făceau destul timp să stea cu mine.
Trei poveşti, cinci îmbrăţişări şi cântecul meu special, da ?
S-a făcut !
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii
Ia-ţi aripile frânte şi învaţă să zbori
Toată viaţa
Ai aşteptat acest moment Ca să te înalţi
Tim, ai vrea să ai un frăţior mai mic ?
Nu, mulţumesc. Îmi sunt de-ajuns.
Viaţa era frumoasă. Viaţa era perfectă.
Dar, înainte să mă fure somnul,
m-a pus pe gânduri ceva ce au spus părinţii mei.
De unde vin bebeluşii ?
FAMILIE
MANAGEMENT
BUN VENIT LA MANAGEMENT
THE BOSS BABY: CINE-I ŞEF ACASĂ ?
Ziua în care am avut un frăţior a început ca oricare altă zi,
dar nu-mi închipuiam pe-atunci
că viaţa mea s-ar fi schimbat definitiv.
Trezirea, hobbiţi mici ! E ora 7.00 !
Trezirea, hobbiţi mici !
'Neaţa, vrăjitorule !
Ce mare aventură îţi rezervă ziua de azi ?
Da !
Părinţii mei spuneau adesea că am o imaginaţie hiperactivă.
Dar îmi amintesc perfect
că bebeluşul a fost adus cu taxiul.
Ce...
Tim, ia uite cine a venit !
Fă cunoştinţă cu frăţiorul tău.
Cu cine ?
Frăţiorul.
Aveam un milion de întrebări.
Cine e tipul ăsta ? Ce caută aici ?
De ce e îmbrăcat aşa ?
De ce e aşa de gras ? De ce se holbează la mine ?
Ştie karate ? Ce se întâmplă ?
Pe acolo ?
- Bine. - Bine.
Încă de la început, ţipa la toată lumea,
dându-le ordine.
Vrei ăsta ?
Un singur lucru era clar. El era şeful.
Şi-a instalat biroul fix în mijlocul casei.
Convoca şedinţe.
- Ne-ai chemat ? - Îl vrei pe Scârţ-Scârţ ?
O grămadă de şedinţe.
Chiar şi în toiul nopţii.
M-am sculat !
- Venim ! - Ajungem imediat !
Dacă nu i se făcea pe plac imediat,
avea o criză.
- Unde e biberonul ? - Îi trebuie biberonul !
Îi învârtea pe toţi pe degeţelul lui dolofan.
Pe toţi cu excepţia mea.
- Scutec ! - Biberon !
Tată ! Nu pot să dorm.
Ştiu, amice. Nici eu.
Bebeluşul are nevoie de multă atenţie acum.
Bine, mi-a făcut plăcere !
- Dar... - Gata, gata.
A venit tăticul.
Şi eu ?
Anul 2057.
Subofiţerul T-Rex şi cu mine anchetăm o invazie extraterestră ostilă.
E mult mai rău decât credeam.
Mamă, e gol !
Şi eu sunt gol !
Spune "gol".
Nu !
Cine e scumpul mamei ? Tu eşti ?
Nu, e băieţelul dur al tatei, nu-i aşa ?
Unul dintre noi trebuie să se ducă cu dl. Francis la congres.
În Las Vegas.
- Auzi ? Ar trebui să te duci tu. - Nu, du-te tu.
Ai nevoie de o pauză.
- Rămân eu cu copilul şi te... - Să hotărască el.
Cu cine vrei să rămâi ? Cu tati sau cu mami ?
Sau cu tati ?
O vrea pe mămica lui.
Bine, trebuie să stăm de vorbă !
În particular.
- Sigur. - Despre ce, amice ?
Despre b-a-b-e.
Cu doi de "e", nu cu "a", Tim !
De ce ? Fiindcă a apărut din senin !
Nici măcar nu-l cunoaştem.
Cum să avem încredere în el ?
Haide, e un bebeluş !
Pe bune ? Numai mie mi se pare ceva ciudat la tipul ăsta ?
- Vai ! O iau eu. - Regula de cinci secunde.
Tim ?
Uitaţi-vă la el ! E îmbrăcat la costum !
Ştiu. Nu e un scump ? E ca un omuleţ.
Are şi servietă.
Nu i se mai pare nimănui,
ştiu şi eu, puţin ciudat ?
Şi tu ai cărat-o pe Lam-Lam după tine până la...
Lam-Lam era cu totul altceva !
Toţi bebeluşii sunt diferiţi, Tim.
Şi fiecare e special.
Preia controlul întregii case !
Preiei controlul întregii case ?
Da, aşa faci.
Crede-mă, într-o zi o să-l cunoşti pe mititelul ăsta
şi o să-l iubeşti din tot sufletul.
Exact ca noi.
Din tot sufletul ?
Niciodată.
Hei !
E ora pentru cele trei poveşti, cinci îmbrăţişări şi cântecul special !
Ce ziceţi de o poveste,
trei îmbrăţişări şi cântecul meu special ?
Doar cântecul meu special ?
Mamă ?
Tată ?
Ce s-a întâmplat cu ora de culcare ?
E gata luni, d-le Francis.
Nu plânge !
Alo ?
Alo ? Nu, d-nă, încă nu.
Nu, nu caut scuze.
Da, d-nă, ştiu că sunt aici de multă vreme.
Credeţi-mă, mi se pare că-s de-o viaţă.
Dar fac deja progrese cu părinţii.
Procedura obişnuită: privare de somn, greva foamei.
Sunt complet zăpăciţi.
I-am făcut să-mi mănânce din palmă.
Fac tot ce vreau eu.
E amuzant.
Dar cred că puştiul a mirosit ceva.
Nu, mă ocup eu de el.
Ştiu cât e de importantă misiunea pentru companie.
Misiunea ?
Credeţi-mă, d-nă, aveţi bebeluşul potrivit pentru treaba asta.
Mâinile sus, bebeluş diabolic !
Pârţ ! Caca ! Câh !
Trebuie să mă ocup de p-u-ş-t-i.
Poţi să vorbeşti ?
Gu-gu ga-ga.
Ba nu, ştii să vorbeşti. Te-am auzit !
Bine, ştiu să vorbesc.
Să vedem dacă tu ştii să asculţi.
Ia-mi un espresso dublu
şi vezi dacă-mi găseşti un sushi bun pe undeva.
Aş da orice pe un rulou picant cu ton.
Ia-ţi şi ţie ceva.
Cine eşti ?
Să zicem că sunt şeful.
Şeful ? Eşti un bebeluş ! Porţi scutece.
Ştii cine mai poartă scutece ?
Astronauţii şi şoferii de curse, dacă vrei să ştii.
Se numeşte eficienţă, Templeton.
Cât stă, în medie, un ţânc pe oliţă ? 45 de ore pe an ?
Eu sunt şeful. N-am atâta timp de pierdut.
Nu eşti şeful meu.
- Ba sunt şeful tău. - Ba nu eşti.
- Ba da. - Ba nu.
- Ba da ! - Ba nu !
- Ba da. - Ba nu !
Ba da. Ba da.
Eu am fost primul aici.
Să vezi când o să afle mami şi tati.
Crezi c-o să te prefere pe tine în locul meu ?
Cu antecedentele tale ?
Nu ştii nimic despre mine.
Asta vrei ? Ia să vedem !
Timothy Templeton. Al doilea nume mic...
Scuze.
Leslie !
- În general, nota şapte... - De unde ştii ?
Nu ştii să mergi pe bicicletă fără rotiţe ?
Până şi urşii ştiu să meargă fără rotiţe, Leslie.
Ai şapte ani, după data de naştere.
Şapte ani şi jumătate.
Pui de somn revigorant ! Ce spuneai ?
Am şapte ani şi jumătate.
Exact ! Eşti în vârstă.
A venit momentul să laşi loc următoarei generaţii.
Aşa merg lucrurile pe lumea asta.
Nu le-ai cere părinţilor tăi o jucărie veche.
Lam-Lam ?
Toţi vor ultimele noutăţi supertari.
Distruge.
- Lam-Lam ! - Am baterii noi.
Bum !
Mami şi tati nici măcar nu te cunosc.
Mă iubesc pe mine !
Serios ? Ia fă un calcul, puştiule.
Cantitatea de iubire e limitată.
Ca formele astea.
Înainte aveai toată dragostea părinţilor tăi.
Tot timpul lor. Toată atenţia lor.
Aveai toate formele.
Dar apoi am apărut eu.
Bebeluşii îţi ocupă mult timp.
Au nevoie de multă atenţie. Primesc toată dragostea.
Am putea s-o împărţim.
Se vede că n-ai făcut şcoala de afaceri.
Ascultă, Templeton, nu ţine socoteala.
Nu e suficientă dragoste pentru amândoi.
Nu sunt destul forme pentru toată lumea.
Şi, dintr-odată, nu mai e loc pentru Tim.
Tim nu-şi mai găseşte locul.
Vai, nu ! Şi Tim ?
Aşa că ţine-ţi gura. Nu-mi sta în cale.
Sau vor fi reduceri de personal.
Nu poţi fi concediat din familie.
Nu-i aşa ?
Trezirea, hobbiţi mici ! E ora 7.00 !
Trezirea, hobbiţi...
Ce rost are ?
Scularea pentru un mic dejun hrănitor !
E ora 7.00 !
Ce s-a întâmplat, Timothy ?
Te-a întristat piticania aia ?
Atunci, o să arunc un mare blestem asupra lui !
Nu va trece pe aici !
N-are rost, vrăjitorule.
I-a fraierit pe mama şi pe tata.
Dacă ar şti ce ştiu eu, nu l-ar lăsa să stea aici.
Poate că părinţii tăi trebuie iluminaţi.
Cu un mare blestem !
Nu vor trece pe aici !
Da, trebuie să-i iluminez
cu dovezi !
De-asta am nevoie, de dovezi !
Dă-i în vileag magia neagră !
Probă, probă.
Poate o să-l ducă înapoi la magazin
şi îşi primesc banii înapoi.
Am putea cumpăra o casă gonflabilă !
Vânt în pupă, Tim ! E ora 8.45.
Ninja.
Copii peste tot ! Se înmulţesc.
Mamă ! Tată ! Ce se întâmplă ?
E o invazie !
E o întâlnire pentru joacă !
Pe-asta o păstrez.
E o şedinţă la care tu nu vei participa.
Mai vedem.
Vă mulţumesc că aţi venit aşa de repede.
Înainte să începem...
COPILUL ASCULTĂ CE VORBIM ?
Da, d-le !
- Sigur ! - Afirmativ !
Jimbo, bagă interferenţe.
- Noi, bebeluşii, avem o situaţie de criză ! - Nu !
- Groaznic ! - Oribil !
Despre ce e vorba ?
E mai simplu dacă vă arăt. Teddy, te rog.
Să dăm drumul spectacolului !
Începem !
Jimbo, stinge luminile.
Bebeluşii nu mai primesc atâta dragoste ca pe vremuri.
De ce ? Am fost neascultători ?
Nu, Staci.
Dar vă spun cine primeşte.
Uitaţi-i pe duşmanii noştri de moarte ! Căţeluşii !
Nu ! Tocmai asta e problema.
Căţeluşii ? Care-i treaba cu ei ?
De-a lungul istoriei,
oamenii au iubit bebeluşii mai mult decât orice pe lume.
Am fost mereu un articol indispensabil,
numărul unu pe lista dorinţelor tuturor.
Căţeluşii erau simple accesorii.
Dar totul s-a schimbat când au început să apară
noi modele de căţeluşi.
Unul mai adorabil decât cel dinainte.
Mai ştiţi rasa Labradoodle ?
Peekapoo ?
Chiweenie ? Încercaţi să spuneţi "Chiweenie" fără să zâmbiţi.
Imposibil. Nu vă pierdeţi timpul.
Am râs cu toţii de rasa Shar Pei.
Iar acum e numărul unu în China.
- Nu ! - Teribil !
- Groaznic ! - Da.
Şi situaţia se înrăutăţeşte.
Francis Francis, preşedintele Companiei Cuţu, a făcut acest anunţ.
Teddy, dă drumul videoclipului.
Şi vom reuşi
să prezentăm cel mai adorabil căţeluş de până acum.
O să-l lansăm la congresul din Las Vegas !
Atenţie, lume !
Va spulbera concurenţa !
- Ura ! - Nu, Jimbo.
Niciun "ura". Noi suntem concurenţa !
E o declaraţie de război.
Căţeluşii câştigă, şi bebeluşii pierd.
Mulţumesc, Teddy.
Iar, dacă acest căţeluş e drăgălaş precum ne temem,
s-ar putea ca afacerea cu plozi să ex-plod-eze !
E groaznic !
Veste proastă, bebe !
Ce ne facem ?
Treaba mea e să aflu exact cum e noul căţeluş,
ca să poată interveni Corporaţia Bebeluşilor.
Iar voi o să mă ajutaţi.
- Genial ! - Bingo !
Nu ţi-ai ieşit din mână, şefu' !
Ura !
Părinţii voştri lucrează la Compania Cuţu.
Aţi aflat ceva nou de la ei ?
- Da, d-le ! - Sigur că da !
Fantastic. Tripleţi, hai !
- A. - B.
- C. - D.
Nu, ce aţi aflat despre noul căţeluş ?
Ura, căţeluş !
Nu, Jimbo ! Căţeluşii sunt malefici.
Staci, citeşte notiţele.
Nu ştiu să citesc. Ce scrie ?
Asta e echipa mea ?
Un nătâng musculos, o gaşcă de lingăi şi un mâzgălitor ?
- Exact ! - Afirmativ !
Bine zis.
- Da ! - Frumos, şefu' !
Te-am prins !
Lasă jos biscuitul ! Biscuiţii sunt pentru cei care-şi fac treaba.
- Să mai vedem un spectacol ! - Nu, Teddy !
- O îmbrăţişare ? - Gata cu spectacolele !
Şefu' ?
- E dragoste pentru toată lumea. - Culcă-te !
Noapte bună !
- Şefu' ! - Şefu' !
- Ce e ? - Părinţii !
Parcă ar ţine o mică şedinţă.
- Nu sunt adorabili ? - Cine vrea desert ?
Doamne, cât e de umilitor !
Să vezi când o să audă mama şi tata.
Templeton, ce ai acolo ?
Nimic.
Dă-mi caseta !
Nici gând !
Mamă ! Tată ! Aici !
- Bună, Timmy ! - Bună ! Cum spuneam...
Floare, bagă tare !
Nu poţi scăpa de sticlete, Simpluton.
Puneţi-vă centurile ! Să mergem !
Fugi, fugi !
Ce ? Hei !
Fugi, fugi !
Prinde, prinde !
Da !
Dă-i drumul, fir-ai tu...
Ia uite ! În sfârşit, copiii se împacă bine.
Ce frumos !
Sayonara !
Vreţi să vă jucaţi ?
Hai să ne jucăm !
Nu !
Salvez pe şefu' !
- Prindeţi-l ! - Îl prind eu !
- Îl prind eu !
Te-ai fript, omule-bebeluş !
Hopa sus, hai !
Cine vrea...
Pe toate crochetele !
Mamă, tată ! Am dovada !
N-ai cum să cobori ?
Nimic nu mă poate opri !
Mamă ! Tată ! Unde sunteţi ?
Hei !
Unde s-a dus toată lumea ?
Mamă, tată ! Bebeluşul ştie să vorbească !
Nu mai spune ?
Stai, cum ai...
Dă-mi caseta, Timmy.
Sau Lam-Lam o încurcă, vezi ?
Nu !
Ce-ai zis Lam-Lam ? Vrei un cercel în nas ?
Nu e genul meu, dar cine sunt eu ca să judec ?
Şi un cercel în sprânceană ? Mi se pare cam exagerat, Lam-Lam.
N-o să dea bine la interviurile pentru o slujbă.
Opreşte-te !
Caseta, Timmy ! Sau rup, rup, rup.
Nu ! Dă-i drumul !
- Dă-i tu ! - Dă-i tu !
- Dă-mi caseta ! - Dă-mi-o pe Lam-Lam !
Aoleu ! Prea mult.
Templeton ! Hai să fim înţelegători.
Putem fi înţelegători, nu ?
Ţi-ai căutat-o cu lumânarea de când ai venit !
Hai să ne înţelegem la o cutie cu suc !
S-a dus timpul pentru cutii cu suc.
Nu, Templeton ! Să nu îndrăzneşti !
Zi pa-pa, bebeluşule ! Eşti concediat !
Ce faci ?
Nimic.
Dovada !
Tim ! Justifică-te !
Da, justifică-te !
N-a fost vina mea, ci a bebeluşului !
Vina bebeluşului ?
Aşa e ! Poate să vorbească.
Toţi pot. Şi ţineau o şedinţă.
Spuneau ceva despre căţeluşi.
E o mare con-spion-raţie !
Timothy Leslie Templeton !
Suntem foarte dezamăgiţi de tine.
- Nu, suntem furioşi pe tine ! - Exact, furioşi.
- Furioşi ? - Vei rămâne încuiat în casă !
- Eşti pedepsit ! - Da, pedepsit !
- Timp de două... - Trei !
- Trei zile ? - Săptămâni !
Săptămâni ! Trei săptămâni !
Timp de trei... veacuri !
Pedepsit ?
O să rămâi în casă cu frăţiorul tău mai mic,
până înveţi să te înţelegi bine cu el.
Minunat !
Era prima oară când ajungeam după gratii.
Temniţa.
Închisoarea.
Pedepsit pe viaţă.
Minutele se transformau în ore, orele, în zile.
Tot omul mai are câte un moment critic.
Acesta a fost al meu.
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii
- Ia-ţi aripile frânte şi învaţă să zbori - E cântecul meu.
Toată viaţa
Ai aşteptat acest moment Ca să te înalţi
Nu-i nimic, micule hobbit.
Poate îţi pot fi eu de ajutor.
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii !
Rogu-te, ia-ţi aripile frânte şi învaţă să zbori !
Zburaţi, fraierelor !
Mulţumesc, vrăjitorule.
Dar nu e acelaşi lucru.
Dacă aş putea ajunge la şişul meu fermecat...
Am putea evada din temniţa asta.
Templeton !
Templeton, trebuie să stăm de vorbă.
Pleacă !
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii
Încetează !
E cântecul meu, nu al tău.
Părinţii mei l-au scris doar pentru mine.
Serios ? Părinţii tăi se numesc Lennon şi McCartney ?
Nu, Ted şi Janice.
Nici măcar nu ştii cum îi cheamă.
Încerci doar să mi-i furi.
Ai furat totul !
Tu ar trebui să fii la închisoare !
Ascultă-mă, ar fi cazul să lăsăm deoparte neînţelegerile.
Ai...
Nu !
Unde-s cei de la resurse umane când ai nevoie de ei ?
Ia-i !
Nu vreau banii tăi împuţiţi.
Ţi-am spus să nu-mi stai în drum !
Nu pot ! Eşti în casa mea.
Nici eu nu vreau să fiu aici,
aşa cum nu vrei nici tu să fiu aici.
Şi atunci de ce mă chinuieşti ?
Adevărul e că nu sunt un copil obişnuit.
Nu, zău !
Sunt trimis de sus.
Eşti copilul Iisus ?
Da, sunt copilul Iisus.
Nu !
Sunt un fel de şefuleţ la companie.
Companie ? Ce companie ?
Poftim.
Ia-o. O să-ţi explice totul.
Ce vrei să fac cu ea ?
- Vreau s-o sugi. - Suge-o tu !
Nu, e pentru tine.
Nu sug aşa ceva !
- Suge-o ! - Nu ştiu pe unde a fost !
Nu contează unde a fost, ci unde te va duce.
Nu vrei să ştii
de unde vin bebeluşii cu adevărat ?
Suzetă. Tetină. Sugărice.
Bu-bu. Bi-be. Ba-ba.
Suzi. Bebe-şş. Ţâţică.
I se spune în multe feluri.
Dar, prin puterea ei, vei afla adevărul.
Hai, mai repede !
Mami !
Unde suntem ?
Bun venit la Corporaţia Bebeluşilor !
Nu se poate !
- Mulţumesc. - Ce ?
Linişteşte-te. Nu ne văd şi nu ne aud.
- Suntem virtuali ? - Da.
- Adică n-o să simtă asta ? - Nu.
- Şi nici asta ? - Nici.
Karate !
Nu te face de râs, Templeton. Eu încă te văd.
De aici vin bebeluşii ?
Ce credeai, că îi aduc berzele ?
Zânele fermecate ?
Nu, părinţii mei mi-au spus...
Ce ?
Nu. Ce scârboşenie !
Da, nici mie nu mi s-a părut corect.
Nu pot să cred că părinţii mei nu mi-au zis despre asta.
Dacă oamenii ar şti de unde vin bebeluşii cu adevărat, n-ar mai avea copii.
Apropo, e valabil şi pentru crenvurşti.
Hopa sus !
Şi eu cum de nu-mi amintesc de locul ăsta ?
Îţi aminteai.
Dar, după ce li se ia suzeta bebeluşilor obişnuiţi,
uită complet de Corporaţia Bebeluşilor.
Tu de ce nu eşti obişnuit ?
Câţiva dintre noi, cei mai buni dintre cei buni,
sunt selectaţi pentru...
Pentru onoarea supremă.
Conducerea de sus.
Aici, Templeton, are loc adevărata acţiune.
Pui de somn în sectorul G.
Locul ăsta e condus de bebeluşi ?
Da.
Tatăl meu spune: "Cei care sunt în stare fac.
"Iar cei care nu sunt supraveghează."
Tatăl tău e un hipiot.
Ce se întâmplă când creşteţi ?
Nu creştem.
Bem un tip secret de lapte praf, care ne menţine bebeluşi.
Înapoi la muncă ! Gata cu pauza de lapte praf !
E o perioadă de criză !
Nu ştiţi că e criză aici ?
Cine e ?
E şefa mea. Marea Bebe Şef.
De ce ţipă aşa ?
Vezi graficul ăla circular ?
Pare o plăcintă uriaşă.
Reprezintă toată dragostea care există pe lume.
- Îmi place plăcinta. - Cui nu-i place ?
- De mere. - Bine.
- Nu, de cireşe ! - Perfect !
- Nu de dovleac. - Bine.
E o legumă.
Ideea e că felia căţeluşilor se măreşte pe zi ce trece.
Ne fură toată dragostea !
Cum ai făcut tu.
Exact.
Şi, dacă o vor ţine tot aşa,
s-ar putea să nu mai rămână nicio porţie pentru bebeluşi.
Nicio porţie ?
Nicio porţie.
Misiunea mea e să aflu cum e noul căţeluş.
Eşti într-o misiune de spionaj ? Super !
Da ! Super ! Şi dacă... Atunci când voi reuşi,
voi deveni o legendă a Corporaţiei Bebeluşilor.
Precum Super Bebe Şef, Mega Bebe Şef,
Chiar Şi Mai Marele Bebe Şef
şi el.
Ăla da, bebeluş mare şi gras.
Nu, ăla e Marele Bebe Şef Grăsan.
Ăsta e Super Marele Grăsan Bebe Şef Colosal.
A fost cel mai tânăr director bebeluş din istoria companiei.
A fost ? Ce-a păţit ?
S-a pensionat cu mulţi ani în urmă.
Dar eu tot încerc să-i fac cinste numelui său.
În fiecare situaţie, mă întreb:
"C-A-F-F-S-M-G-B-Ş-C ?
"Ce ar fi făcut Super Marele Grăsan Bebe Şef Colosal ?"
Cu atâta te alegi ? Cu poza pe perete ?
Vino încoace !
Mă aleg cu o avansare.
Biroul de pe colţ,
cu oliţă privată.
După ce termini, te întorci aici ?
Cât pot de repede, Tim.
Nu sunt familist. Locul meu e la birou.
- E grozav ! - Nu-i aşa ?
- Pac pac ! - Ce ?
Să vedeţi voi dacă nu-i ţintuiesc scutecul de perete !
Se ştie ceva despre Bebe Şeful ăla mic,
pe care l-am trimis la familia Templeton ?
- Nu ştiu. - Eşti concediată !
Vai, nu !
Sunteţi concediaţi cu toţii !
Congresul de animale este peste două zile.
Dacă nu vine cu răspunsuri,
e concediat, pensionat !
- Dispărut ! - Vizita s-a terminat.
De ce tot urla aşa Marea Doamnă Bebe Şef ?
Vrea rezultate reale.
Congresul pentru animale e peste două zile, şi n-am aflat nimic !
Ea e ! Nu răspunde !
Pui de somn antistres !
Dacă nu aflu rapid cum e noul căţeluş,
nu numai că nu sunt avansat în funcţie,
dar aş putea fi concediat !
Linişteşte-te.
Or mai fi şi alte servicii bune pentru bebeluşi.
Să ştii că două zile trec cât ai bate din palme.
Mai bine fă-ţi bagajele.
Cum ?
Nu înţelegi, Templeton.
Dacă sunt concediat, nu mai primesc laptele praf.
Voi deveni un bebeluş obişnuit
şi voi locui aici, cu tine, pe veci.
- Nu ! - Da !
Şi îţi promit ceva.
În fiecare dimineaţă, când te trezeşti,
voi fi şi eu.
În fiecare seară, la cină,
voi fi şi eu.
La toate zilele de naştere,
voi fi şi eu.
De Crăciun !
Voi fi şi eu
An după an.
Vom îmbătrâni împreună.
Noi doi
vom fi fraţi.
Mereu.
- Nu, e groaznic ! - Ştiu.
- Nu se poate aşa ceva. - Dar se întâmplă !
- Nu poţi rămâne aici ! - Nu pot !
- Nu intra în panică ! - Dar îmi vine !
Ştiu, dar trebuie s-o rezolvăm.
Trebuie să ne asigurăm că nu vei fi concediat.
Să ne asigurăm ?
Da.
Te voi ajuta
doar ca să scap de tine.
Ne-am înţeles ?
Ne-am înţeles.
Să nu ne mai vedem niciodată !
Că bine zici, bebe !
Acum hai să ne punem pe treabă !
Hai, hai !
Curbă !
Nu, nu.
Nu găsesc nimic aici despre noul căţeluş.
Tu n-ai de gând să munceşti ?
Sunt ocupat cu delegarea.
Direct în gaură !
Şi, după ce găsim dosarul despre noul căţeluş,
ce facem ?
Trimitem ninja bebeluşi ?
Şi mai bine.
O să scriu un referat perfect.
- Bum ! - Bum !
Stai ! Ce e un referat ?
Un referat e ceva ce scrii ca să le dai informaţii oamenilor.
Ăsta e planul tău ? Să scrii un rezumat ?
Ce plictisitor !
Nu, Templeton.
Referatele sunt pentru lucruri importante.
Un referat poate aduce lumea laolaltă.
Un referat poate fi un strigăt la arme,
un manifest, un poem.
Un referat poate schimba lumea.
Când o spui aşa...
Tot plictisitor sună.
O să vezi, puştiule.
O să vezi.
Ia stai. Asta e !
Ce anume ?
Fii atent ! O Zi cu Copilul la Serviciu.
Oamenii duc copiii într-un loc de afaceri ? De ce ?
Fiindcă e bestial !
Dezgustător !
Nu înţelegi ? Putem intra la Compania Cuţu,
să aflăm cum arată noul căţeluş.
Ce rost are ?
Eşti pedepsit.
Părinţii tăi nu ne duc nicăieri.
Ai dreptate. Ei cred că ne urâm.
Ură e un cuvânt cam tare.
E cuvântul potrivit, dar totuşi...
Trebuie să-i convingem că ne avem ca fraţii.
Corect.
Că ne...
Detestăm ?
Nu.
Plăcem !
Nu. Că ne...
Iu, iu, iu...
Iu, bi, bi...
Nu.
Nici vorbă. Nu. Doar nu vrei să spui...
Că ne iubim unul pe altul.
Tocmai mi-a ieşit un muc din nas şi l-am aspirat.
- Vine trenul ciu-ciu ! - Nu.
- Ciu-ciu-ciu ! - Niciun ciu-ciu !
Opreşte trenul ! Nu ! Parcă ar fi fost mestecată !
Cine e acolo ? Am o rachetă !
Ce se întâmplă aici ?
Dau de mâncare copilului.
Se uită la noi.
Ciu-ciu.
Bine.
Na ciu-ciu !
Nu port imprimeuri marine. Nici măcar nu e vineri !
Hai ! O să ţi-l pui !
Mă obligi ? Nu poţi, golanule !
- Ce mi-ai făcut ? - Stai !
- Treci încoace ! - Nu !
Nici gând.
Hai !
Tim, ce cauţi aici ?
Nu !
Ce e cu gălăgia asta ?
Nu e adorabil ?
Am şi pentru tine ! Salutare, matelot !
Cum ?
Bolovane !
Zâmbiţi !
Zâmbeşte la cameră !
Mă face să mă simt slab.
- Cine se gâdilă ? - Nu merge la mine.
- Nici aici ? - Nu simt nimic.
Haide, toţi se gâdilă pe undeva.
"'Nu cred că încap', spuse Gretel."
Vino să vezi !
"'Uite că eu încap.'
"Şi atunci Hansel şi Gretel
"au împins-o pe baba cea rea în cuptor.
"Şi vrăjitoarea vicleană a ars în foc."
Ia să văd dacă am înţeles corect.
E o poveste despre canibalism şi arderea oamenilor de vii.
Da.
De-aia sunt aşa de duşi copiii din ziua de azi !
E obositor să te înţelegi aşa cu cineva.
Că bine zici, Tim.
Să fi văzut ce faţă aveai în poză !
Erai aşa...
Nu sunt obişnuit să fiu gâdilat.
O dată, la o ieşire cu firma. Dar sunt chestii puţin ciudate.
Poftim ? N-ai mai fost gâdilat ? Şi părinţii tăi ?
Iartă-mă. Am uitat.
N-ai avut părinţi, nu-i aşa ?
Tim, oi arăta eu ca un copil,
dar m-am născut matur.
Nici nu-mi imaginez cum e să nu fii copil.
Ţi-ai ratat întreaga copilărie ?
N-ai avut pe nimeni care să te iubească ?
Nu ţi-e dor de ce n-ai avut niciodată.
Trezirea, hobbiţi mici !
Tim, trezeşte-te !
- Ce e ? - Scularea !
S-a întâmplat ceva ? Sunt concediat ?
Nu, ai întârziat la serviciu.
Poftim ?
O Zi cu Copilul la Serviciu ! Iar tu eşti copilul.
Eşti declarat oficial nepedepsit !
- Serios ? - Serios.
Poate să vină şi bebeluşul ?
De ce nu ?
Da ! Da !
Da !
Păcat că nu-s la fel de entuziasmat de muncă.
Uite spatula mea !
Da, bebe !
Bine, domnilor. Bun venit la Compania Cuţu !
E grozav !
Tim, uite !
Au o piscină pentru căţeluşi !
Foarte igienic !
Amice, vrei să-ţi faci o poză cu Cuţu Pete ?
Nu, mulţumesc. S-ar putea să-l sperie pe copil.
Bine zis !
Eu şi cu tatăl tău avem de lucru.
Vrei să vii în birou şi să stai cu noi ?
Îl plasăm pe fratele tău în Zona Căţeluşilor,
iar noi ne petrecem puţin timp cu Tim.
Timp cu Tim ?
Eu şi tatăl tău ştim că n-am mai stat cu tine aşa de mult ca înainte.
Ce zici ?
Nu, mulţumesc.
Prefer să stau cu bebeluşul.
- Ce scump ! - Adorabil din partea ta !
Aşa, nu te abate de la ţel, Templeton.
Când aflăm cum arată noul căţeluş, plec acasă.
Rămâneţi în Zona Căţeluşilor, da ?
Bine, pa !
Acolo găsim dosarul secret despre noul căţeluş.
N-o să reuşim să trecem de uşa aia.
Nu, nu de aia.
De uşa pentru căţei.
Şi cum trecem de paznic ?
Nu, nu. Nici vorbă !
Nu !
Ce mă mănâncă pantalonaşii pluşaţi şi pufoşi !
Ce căţeluş drăgălaş...
Au !
Ura !
Copiii !
Lasă-te jos.
Jos de tot.
Nu m-am mai simţit nicicând atât de înjosit !
Ham !
Aport !
Ce fac ?
Vai, nu !
Da !
Bun băiat !
Nu. Nu se muşcă.
Timothy Templeton, ninja de birou.
- Aici ! - Ce e ?
Trebuie să fie aici.
NU INTRAŢI INTERZIS COPIILOR
Ne imploră să intrăm.
Ce de hârţogărie !
Credeam că, de obicei, căţeluşii rod tot.
Mă trec fiorii.
Am venit să-ţi iau sufletul.
Termină !
Stai !
Uite-l !
Dosarul !
Vezi ? Am avut dreptate.
Nu. Am mai văzut chestia asta undeva.
Trebuie să-l înlocuim cu altceva.
Ai dreptate. Cu un alt dosar.
Da ! Un dosar cu aceeaşi greutate.
Ca să fie aşezat exact în aceeaşi poziţie.
- Cu aceeaşi greutate. - Ai mai spus-o.
Ştiu că am mai spus-o. M-ai lovit de două ori.
Şi a treia oară ! Stai !
Cred că am văzut unul.
Gălbui, cu margini cartonate.
Un kilogram şi 41 de grame. Nu, şi 38.
Vezi cu ăsta.
Stai !
Acum e perfect.
Da !
Am senzaţia că ar trebui să fugim.
Ştiu, dar te hipnotizează.
Aş vrea să văd cum se termină.
Şi eu.
Nu s-a terminat bine.
TE-AM PRINS !
Ce ?
Ce naiba...
Aţi picat la ţanc, copii.
Francis Francis ?
Văd că l-aţi cunoscut pe fratele meu mai mare, Eugene.
Un om taciturn.
De fapt, mut.
Poţi să-ţi pui capul la loc, te rog ?
Ce înseamnă toate astea ?
Surpriză !
O tetină a Corporaţiei Bebeluşilor ? De unde o ai ?
Nu mă recunoşti ?
Poate din tinereţe !
Super Marele Grăsan Bebe Şef Colosal ?
El e ? Tu eşti acela ?
Doar mai în vârstă şi mai zbârcit.
Nu e normal.
Nu, erai idolul meu !
Cum ai ajuns aici ?
Ştii ce le fac copiilor care pun multe întrebări despre mine ?
Eugene !
Le citesc povestea mea.
Şi am făcut fursecuri !
Eugene, scaunul !
Totul a început la Corporaţia Bebeluşilor,
cu foarte mult timp în urmă.
Eram un director mare şi tare,
care ţintea spre vârf.
Mă iubea toată lumea.
M-au avansat în grad şi am primit biroul de pe colţ,
cu propria mea...
Oliţă ?
Nu-mi lipsea nimic.
Dar, într-o zi,
am făcut o descoperire groaznică.
Îmbătrâneam.
Laptele praf nu mai funcţiona.
Se pare că eram intolerant la lactoză.
- Nu ! - Ba da !
Am fost convocat de consiliul director.
Cine e în consiliul dirijor ?
Cei mai mari şefi bebeluşi.
Credeam că mă iubesc.
Dar m-au înlocuit cu altcineva.
Cu cineva mai tânăr.
Oribil !
Dintr-odată, a început să primească ea toată dragostea,
toată atenţia.
Cunoşti senzaţia, nu-i aşa, Tim ?
Doare, nu ?
Da, aşa e.
Şi apoi ce s-a întâmplat ?
Păi...
M-au concediat !
Şi mi-au luat laptele praf special.
Şi m-au trimis să locuiesc cu o...
- familie ! - Vai, Francis, nu !
Corporaţia Bebeluşilor m-a trădat !
Iar acum o să mă răzbun
cu Căţeluşul Etern.
- Ce ? - Atâta tot ?
Nu.
Imaginaţi-vă un căţeluş care nu îmbătrâneşte niciodată.
Un căţeluş care rămâne pui pe viaţă.
După ce-mi lansez Căţeluşii Eterni în toate colţurile lumii,
vor fi aşa de adorabili...
Ce scump e !
... că n-o să mai vrea nimeni copii în vecii vecilor !
Sfârşitul Corporaţiei Bebeluşilor !
Fii serios !
Un căţeluş care nu îmbătrâneşte ? E imposibil !
Nu-i aşa ?
A fost, până când mi-ai adus ingredientul-cheie.
Laptele meu praf secret !
E al meu !
E doar al meu !
Nu !
Mi-ai adus exact ceea ce-mi trebuia ca să distrug Corporaţia Bebeluşilor.
- Nu ! - Da !
Ai picat direct în capcană !
- N-o să scapi aşa de uşor ! - Nu şi dacă o să...
Să ce ? Să spui ?
Cui o să spui, Tim ? Părinţilor tăi ?
Unde sunt băieţii ?
Le-am spus să stea în Zona Căţeluşilor.
Îi iau pe amândoi cu mine în Las Vegas.
Aşa că nu-mi staţi în drum.
N-aş vrea s-o încurce.
Nu ne-ar lăsa singuri !
Nu mai spune ?
Stai s-o cunoască pe experta noastră în îngrijirea copiilor,
de la Compania Cuţu.
Nu !
- Stai liniştit, amice. - Stăm doar o noapte.
Ne întoarcem cât ai zice peşte.
În plus, sunteţi pe mâini bune.
Exact !
Eugenia e perfectă în toate privinţele.
Nu.
Nu vă duceţi cu el, vă rog. Francis Francis încearcă să...
Credeţi-mă.
Eugenia nu-şi va lua ochii de la micuţi.
Nici măcar o clipă.
M-am liniştit.
Uite aici !
Nu mai sunt !
Pa şi pusi !
La aeroport !
S-a terminat. Am încurcat-o.
Ce facem, Templeton ?
Ce facem ?
Trebuie să ajungem la aeroport să-l oprim pe Francis Francis
înainte să decoleze avionul !
Da ! Dar cum trecem de Sperii Poppins ?
Bine. Trebuie să putem face ceva.
Nu e chiar aşa de grav.
Eşti bine ?
Ce te-a apucat ?
Nu te uita la mine !
Vai, nu !
Fără lapte, mă transform într-un copil obişnuit.
Ştii tu, gu-gu ga-ga. Tot tacâmul.
Nu !
Scârbos !
Sunt o bombă-bebe cu efect întârziat !
O să mă transform într-un bebeluş neajutorat care vomită şi face caca !
Stai puţin ! Mi-a venit o idee.
Care ?
Am avut multe bone
şi toate se tem de un lucru.
Doamnelor, secretul aluatului prăjit în unt
e să adăugaţi un cub sănătos de margarină.
Hei, d-le Doamnă !
Bebeluşul. Cred că îi e rău.
Trebuie să faci ceva !
Film de groază !
- Templeton ! - Delicios !
Scârbos ! Te-a stropit în gură !
Şi pe mine !
Cred că vomit şi eu !
Vârtej !
Avionul decolează peste o oră.
Hai să luăm bicicleta !
Bicicleta ?
Nu ştiu ce să zic...
Să-i dăm drumul !
- Bine, dar aşteaptă aici ! - Ce ?
Unde te duci ? Templeton !
Să porţi mereu cască.
Pa şi pusi, cap de veceu !
N-o să ne prinzi !
Staci !
Staci, răspunde !
Vai, Staci !
- Tu eşti, şefu' ? - Cod roşu !
Sunt urmărit de o bonă ucigaşă ! Adună echipa !
Imediat, şefu'.
- Bună ! - Bună !
- Cod roşu.
Am înţeles !
Avem cod roşu. Repet...
Avem cod roşu !
Ce faci, Templeton ? Mergi !
Nu pot să traversez pe acolo !
Poftim, îţi plătesc eu amenda.
Hai !
Cred că ne-a pierdut urma.
Vai, nu !
Floare, bagă tare !
Poc, poc !
Bun băiat !
Trosc !
Fugi, fugi !
Tim, trebuie să mergi mai repede !
Nu pot !
Ba poţi.
Eşti în stare, Templeton. Privirea înainte.
Am zis privirea înainte, fiule !
Fundul sus ! Acum pedalează cu patos !
Ori domini tu situaţia, ori te domină ea pe tine.
Bine !
Rotiţele ajutătoare ! Nu pot merge fără ele !
Indiferent dacă crezi că poţi merge cu ele sau fără ele, ai dreptate.
Ce tot spui acolo ?
Calea spre succes nu e o linie dreaptă, Templeton,
dar mai bine o călătorie cu hopuri,
ca o navă pe mare.
Iar tu eşti un căpitan
ce îmblânzeşte oceanul agitat !
Sunt un căpitan ce îmblânzeşte oceanul !
Bine !
Copac ! O să intru în el !
Dacă ţinta ta e eşecul, atunci, o s-o atingi mereu.
- Poftim ? - Nu ţinti spre eşec !
Reuşesc ! Reuşesc !
Când te obişnuieşti cu succesul,
nu poţi decât s-o iei la vale !
Uite !
Uite-i ! Mamă ! Tată !
- Tren. - Ciu-ciu !
Opreşte-te !
Ce faci ?
- O să reuşim. - Dar n-am nicio vorbă memorabilă !
Ai reuşit !
Am reuşit amândoi !
Şi fără rotiţe ajutătoare.
Faceţi loc !
Copil la bord !
Ţine-te de scutec !
Capul la cutie !
Stai aşa, prietene !
E nevoie de o percheziţie la poarta a doua.
Uite-i ! Mamă ! Tată !
Nu aşa de repede !
Vai, nu !
Templeton !
- Hei ! - Scuze !
Hei, unde ai dispărut ?
Nu !
Nu iar !
Nu acum !
Ce naiba...
Nu, nu !
Hai !
Cred că am mâncat 1,75$.
Scuzaţi ! Daţi-ne voie ! Mamă, tată ?
Grăbiţi-vă ! Hai !
Să nu pierdem avionul !
- Nu ! - V-am avertizat !
Stai !
- Nu ! - Nu !
Mamă ! Tată ! Staţi !
Nu !
Nu, nu.
Au plecat.
Am dat greş.
Aş fi ajuns la timp dacă n-ar fi trebuit să mă întorc după tine.
Poftim ? Am fi ajuns din timp
dacă ştiai să mergi pe bicicletă ca un copil normal.
N-o să putem opri lansarea la timp.
Cui îi pasă ? Părinţii mei sunt în pericol.
Mie îmi pasă ! Corporaţia Bebeluşilor o să dea faliment.
Numai despre asta vorbeşti.
Habar n-ai ce înseamnă să faci parte dintr-o familie.
Şi tu nu ştii ce înseamnă să ai o slujbă !
Nu ştii nimic despre îmbrăţişări, poveşti de adormit copiii sau cântece speciale !
Mai termină ! Nu te mai purta ca un bebeluş.
Tu eşti un bebeluş.
Retrageţi cuvintele !
Aveam o viaţă perfectă până să vii tu !
Crede-mă, sentimentul e reciproc. Mai bine nu te cunoşteam !
Mai bine nu te năşteai !
Unde te duci ?
N-ai decât !
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii
Ia-ţi aripile frânte şi învaţă să zbori
Toată viaţa
Ai aşteptat acest moment Ca să te înalţi
Timothy Templeton este rugat să răspundă la telefonul public.
Timothy Leslie Templeton, răspunde, te rog, la telefonul public alb.
Leslie.
Alo ?
Eu sunt. Nu închide, Tim !
Tim, eu nu m-am născut. Am fost angajat.
Cum adică ?
Corporaţia Bebeluşilor e singurul cămin pe care l-am cunoscut.
Ai dreptate. Nu ştiu ce înseamnă
să faci parte dintr-o familie.
Dar îmi pasă.
Da ?
Da.
Şi singurul mod de a le salva pe amândouă e să-l oprim pe Francis Francis.
Da.
Dar nu pot s-o fac fără tine, Tim.
Am nevoie de tine.
- Cred că formăm o echipă bunicică. - Nu.
Chiar am nevoie de tine, că nu ajung la mânerele uşilor.
A, da.
Stai liniştit, Tim.
O să-ţi salvăm părinţii.
Şi compania ta.
Dar cum ajungem la Vegas acum ?
Vom avea nevoie de un miracol.
Hai după Elvis !
De ce ?
Unde e Elvis, e Las Vegas !
Uite încă unul !
Şi încă unul !
Elvis peste tot !
Tim, uite zborul nostru !
Şi uite biletul nostru !
Hei ! Nu fi crud !
Iertare !
- Mulţumesc ! - O, iubire !
Mulţumesc foarte mult.
Salut !
Salut.
Biletul, te rog !
Un moment.
A fost furat !
Te dai drept un imitator de Elvis ?
Prinde-l !
Humina, humina, humina.
Stai !
Fantoma lui Elvis !
Trebuie să găsim locuri !
Hai, pe aici !
Ce e aici ?
Aici, Templeton, e clasa întâi.
De ce e goală ?
Fiindcă nu şi-o permite nimeni.
De-aia e aşa de minunată.
Bună ziua ! Sunt căpitanul Ross.
Doamnelor şi domnilor, şi cei de la clasa a doua,
vă rog să vă puneţi centurile de siguranţă. Urmează să decolăm.
Ce s-a întâmplat, Templeton ?
Părinţii mei mă ţin mereu de mână la decolare.
Mamă, acţiunile de la bursă au luat-o razna.
Doamnelor şi domnilor, tot eu, căpitanul Ross.
După cum vedeţi, am stins semnalul pentru centuri.
Ce căutaţi voi aici ?
Suntem copiii căpitanului Ross.
El ne-a zis să stăm aici.
Pot să vă aduc ceva ?
Orice ?
Orice.
Bine, Francis Francis !
Aşa te înveţi minte să-i mai răpeşti părinţii lui Tim Chiorul !
Fii serios ! Măcar de-ar fi aşa de simplu.
Tu ce plan ai ?
Doar nu scrii un referat ?
Nu.
Haide ! Ai zis că nu ţi-ai trăit copilăria.
De ce nu încerci acum ?
- Nu pot. - E distractiv !
Hai să intri în pielea personajului.
Ştiu şi eu ? Mă simt aiurea !
Hai ! Spune-i ceva răutăcios.
Bine, bine.
Ai făcut facultatea la privat, nu-i aşa ?
Nu ştiu ce să zic...
Continuă !
Şi ai tupeul să-mi ceri o primă ?
Vezi ?
Ai intrat în pielea personajului.
Măi să fie !
Interviul tău final s-a terminat !
A fost binişor.
Cine era tipul ăla ?
- Căpitanul ! - Poftim ?
En garde !
Hei !
Rup !
Uite cum împroaşcă !
Atenţie la pupă !
- Da ! - Eschivare, parare şi atac !
Pare numele unei firme de avocatură !
Frumos ! Capul sus !
Eşti concediat !
Şi asta e plata compensatorie. Ha !
Stai ! Nu poţi să zici "ha" la sfârşit.
Nu ?
Trebuie să zici "Arr !"
Am înţeles ! Arr !
Fantastic !
Mulţumesc. M-am lăsat dus de val.
Doamnelor şi domnilor, şi cei de la clasa a doua,
după cum vedeţi în stânga avionului,
ne apropiem de minunatul Las Vegas.
Pământ !
Salutare, matelot !
Pa, tată ! Mulţumesc că ne-ai adus !
- Bine. Poftim ? - Să mergem !
- Te duci la Heartbreak Hotel ? - Eu mă duc.
- Şi eu ! - Şi eu !
Şi eu !
Trebuie să ajungem la congres.
Luăm un taxi ?
Fir-ar ! Mi-am cheltuit diurna. Eu zic să încercăm acolo.
Da.
Scuzaţi-mă, doamnelor.
Ne puteţi duce şi pe noi acasă ?
Jimmy e bolnav şi are nevoie de un medicament scump.
Unde locuiţi, puişor ?
La centrul unde se ţine congresul.
Pa, puişor !
Petrecere frumoasă, doamnelor !
Puicuţelor le plac bebeluşii.
Cei din Long Island nu ştiu să facă un ceai cu gheaţă.
Nu ! Cum îi găsim pe ai mei aici ?
Tim !
Acolo.
Unde e Compania Cuţu ?
Compania Cuţu, Compania Cuţu...
Aha ! Aici e. Am găsit !
Dar cum ai...
Hei ! Unde te-ai dus ?
Nu iar !
Haide ! Am nevoie de tine !
Mi-am revenit.
Ce se întâmplă ?
Exact.
O să lansăm un căţeluş nou-nouţ pe toate continentele.
În toate ţările !
O să cucerim lumea, suflet după suflet.
- Tim, uite-i ! - Mamă, tată !
Închipuiţi-vă un căţeluş care nu creşte niciodată,
care nu îmbătrâneşte.
Un căţeluş care rămâne veşnic pui.
Vă ofer singurul lucru pe care îl veţi iubi vreodată,
Căţeluşul Etern !
Mami ?
Nu te uita, Templeton !
Hei ! Ce cauţi aici ?
Mamă, tată !
Şi ei ce caută aici ?
Ce caută aici Tim şi bebeluşul ?
Ce căutăm noi aici ?
Ce se întâmplă ?
I-a prins pe părinţii mei !
Am venit aici să-i luăm.
Ia-i !
Luaţi Căţeluşul Etern !
Trebuie să ajungem în culise.
Acolo !
Fugi !
Hai, hai !
Stânga, dreapta !
Da !
Pârţ ! Caca ! Câh !
Ia uite ce de lapte praf !
Aşa se lansează un produs.
Nu !
Îi pune sub rachetă !
Elvis a ieşit din clădire !
Mamă, tată...
Vin !
Bun băiat ! Hai, Tim !
Începe lansarea.
Îmi lansez Căţeluşii Eterni şi n-aveţi cum să mă opriţi !
Nu !
Corporaţia Bebeluşilor mi-a furat toată iubirea,
iar acum le-o iau eu lor.
Tu ar trebui să ştii la ce mă refer.
Şi tu ai fost înlocuit, exact ca mine !
Ba nu ! Eu nu sunt ca tine !
Copil răsfăţat !
Dă-le drumul părinţilor noştri ! Părinţilor lui ! Părinţilor.
Da !
Ai fi putut avea din nou dragostea părinţilor doar pentru tine.
Dar nu !
Ai dat-o în bară !
L-ai lăsat pe bebeluş s-o facă pe şeful.
Nu lucrează pentru mine.
Suntem asociaţi !
Nu mă gâdil !
Hei ! Unde e bebeluşul ?
Toţi se gâdilă pe undeva.
Urechile mele !
Încetează !
Răsfăţaţi afurisiţi !
Nimic nu mă va opri să mă răzbun !
Nici voi, nici nimeni !
S-a zis cu Corporaţia Bebeluşilor !
Am câştigat eu ! Ha !
Greşit !
Nu poţi termina fraza cu "ha" !
- Exact ! - Poftim ?
Trebuie s-o termini cu...
Arr !
En garde !
Eşti concediat !
Şi uite-ţi salariile compensatorii !
Na de-aici, neobrăzatule !
Arr !
Un minut.
- Ajutor ! - E cineva ?
Tim, ce faci ?
Nu !
Mamă, tată, vin !
Tu eşti ?
Nicio grijă, mamă şi tată. Mă ocup eu !
- Eşti bine ? - Bebeluşul e teafăr ?
Da, bebeluşul e teafăr.
Cine a fost ?
Am fost eu !
Bebeluşul e teafăr.
Nu se urneşte din loc !
Ce se întâmplă ?
Stai puţin !
Ştiu cum să-i mutăm pe părinţii mei.
- Cum ? - Folosim căţeluşii !
Hopa sus.
Am nevoie de un "hopa sus".
Şi dacă devii iar bebeluş ?
O să fie bine. Bine, bine !
Bine !
O să fie bine.
Ţine-te bine de scutec !
Ne mişcăm !
De ce ne mişcăm ?
Mamă şi tată, ţineţi-vă bine !
Mai sunt 30 de secunde.
Nu ! Stai !
Rezistă !
Du-te, Tim ! Scoate-ţi părinţii
de aici.
Trebuie să sari !
Hai, e uşor, cât ai bate din palme !
Nu, nu bate din palme ! Dă-te jos !
Nu plânge. Îmi pare rău. Te rog, nu plânge !
20 de secunde.
15 secunde.
Mierlă ce cânţi în toiul nopţii
Ia-ţi aripile frânte şi învaţă să zbori
Toată viaţa
Ai aşteptat acest moment Ca să te înalţi
- Trei... - Te-am prins !
... doi, unu.
Lansare !
Da !
Mai eşti acolo ?
Ce s-a întâmplat ? Am câştigat ?
- Am câştigat ! - Da ?
- Am câştigat ! - Am câştigat ! Da !
Pui de somn victorios !
Ai stricat totul !
Nu e corect !
Nu e normal.
Acum o să plăteşti !
Serios ? Atunci, ia-te de cineva cât tine !
Ce ?
Eugene ! Lasă-mă jos !
Ai auzit ? Eu sunt şeful tău !
De data asta o să-l creştem cum trebuie.
Sunt sigur că va ieşi bine.
Tim, ce se întâmplă ?
Mamă, tată, mai aşteptaţi puţin !
Da !
- Tim ? - Tim !
Tim ! Eşti teafăr ?
Sunt teafăr. Suntem teferi amândoi.
Ne-ai salvat.
Eşti eroul nostru.
Şi un frate mai mare extraordinar.
Vă iubim mult de tot.
Pe amândoi ?
Din tot sufletul.
Hai să mergem acasă !
Cum arăt ?
Minunat.
Echipă, bună treabă !
Staci, cu scrisoarea asta o să intri la ce şcoală vrei.
- Şi la grădiniţă ? - Exact.
Şi dacă mai e ceva...
O mărire de salariu ?
Staci, tu n-ai salariu.
- Un catralion ! - Opt !
- O tricicletă ! - Role !
- Porumb dulce ? - Acadea !
S-a făcut.
Cel mai tare şef din lume !
Iar voi nu trebuie să aprobaţi tot ce zic şefii companiei.
Puteţi gândi cu propriul cap.
- Nu, d-le ! - Nici gând !
Ce idee groaznică !
Aşa vă vreau.
- Ai dreptate ! - Am înţeles, d-le !
- Eşti cel mai tare ! - Clar !
Poftim, uriaşule.
Îl meriţi.
Vrei să mă îmbrăţişezi, nu-i aşa ?
Şi mie o să-mi fie dor de tine. Bine.
- Gata, gata. - Nu-i nimic, uriaşule.
Aşadar,
ai reuşit.
Nu. Am reuşit împreună.
Apropo, felicitări pentru avansare !
Biroul pe colţ, oliţa privată, toate chestiile alea...
Păi, şi tu ?
Acum ai părinţii doar pentru tine.
Ce-o să le spun după ce pleci ?
Nicio grijă.
Corporaţia Bebeluşilor are o procedură pentru situaţiile astea.
Va fi ca şi cum nu m-aş fi născut.
Era să uit !
Nu se poate ! Lam-Lam !
- Ai reparat-o. - Da.
E ca nouă. E o tipă dură.
Bănuiesc că am obţinut amândoi ce ne doream.
Toată lumea are de câştigat.
Cred că ar trebui să...
Da.
Să mergi la şcoală !
Nu prea am de ales.
Exact.
- La revedere, Tim ! - Pa !
A, da.
A plecat la fel de rapid precum a venit.
Pa !
În sfârşit, viaţa mea era din nou perfectă.
Uită bebeluşul !
Scuză-mă, uriaşule.
Surpriză !
EROUL NOSTRU !
Ura !
Eşti avansat !
Vrei să uiţi de bebeluş ?
Nu, mulţumesc. Nu e nevoie.
Cum vrei.
Arr.
Dragă Bebe Şef,
nu scriu prea mult de obicei,
dar acum ştiu că referatele sunt importante.
Deşi n-am fost la nicio şcoală de afaceri,
am învăţat la grădiniţă ce înseamnă să împarţi cu ceilalţi.
Şi, dacă nu e destulă dragoste pentru amândoi,
aş vrea să-ţi dau ţie toată dragostea mea.
Aş vrea să-ţi ofer un serviciu.
Va fi mult de muncă
şi nu primeşti salariu.
Dar vestea bună e că nu poţi fi niciodată licenţiat.
Şi îţi promit un lucru:
în fiecare dimineaţă, când te trezeşti, voi fi şi eu.
În fiecare seară, la cină, voi fi şi eu.
La fiecare zi de naştere, în fiecare dimineaţă de Crăciun,
voi fi şi eu.
An după an...
Vom îmbătrâni împreună.
FAMILIE
Iar noi doi vom fi mereu...
FAMILIE
... fraţi.
Mereu.
FAMILIE
Trezirea, hobbiţi mici ! E ora 7.00.
Ce rost are, vrăjitorule ?
Fiindcă e ora 7.00.
Am doar o treabă de făcut şi tu mi-o complici.
Lasă, hobbit mic.
Şi eu mă simt derutat uneori.
Mai ales când se schimbă ora.
Primăvara înainte, toamna înapoi.
Nici măcar n-avem calendare în regatul vrăjitorilor !
Şi nu e primăvară, doar întuneric şi iarnă !
Nu mă simt deloc derutat, vrăjitorule.
Doar că mi-e dor de el.
Tim, ia uite cine a venit !
E noul tău...
Frăţior !
Eşti aici ! Chiar eşti aici !
Uşurel !
Te-ai întors !
Salută-l pe Theodore Lindsey Templeton.
Lindsey ?
Cine se gâdilă ?
Poftim.
Asta a fost povestea mea.
Povestea noastră.
Din fericire pentru mine şi fratele meu mai mic, a fost cu final fericit.
E o poveste adevărată, tati ?
Scumpo, eu aşa mi-o amintesc.
- Dar ştii ce am descoperit ? - Ce ?
Că există suficientă dragoste pentru toată lumea.
Şi pentru mine ?
Mai ales.
Întreabă-l pe unchiul Ted.
Hei, păpuşico, am auzit că o să ai o surioară.
Voiam un căluţ.
Poftim. Du-te să-ţi iei un căluţ.
Sunt mândru de tine, Leslie.
Că bine zici, Lindsey.
Bună, surioară !
Arr !
Gata, copii !
La culcare !
Hai, mamă ! Încă puţin.
Bine.
Trezirea, hobbiţi mici ! E timpul să plecaţi.
Duceţi-vă să vă trăiţi viaţa de ţărani.
Plecaţi odată !
Traducere şi adaptare Aurelia Costache Maria Păzitor