Loni v létě se stalo něco hrozného.
ĎÁBLU, KTERÉHO ZNÁŠ
Nestavili jste se za mnou ani mi nezavolali.
Proč jsi všem zakázala
mluvit se mnou o mým životě?
Děláš si to sama, Cady.
To ten tvůj poškozený mozek je největší nepřítel, ne já.
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH...
Odjíždíš.
Otevři to až na svoje narozeniny, jo?
Víš,
myslela jsem, že obnovíš zákaz kluků na Beechwoodu.
Cadence bude v pořádku.
Nikdy jsi je neměl rád, viď? Gata a Eda.
Chceš říct, že jsem rasista?
Pozor, mladíku.
Neubliž si.
Věřím v to, kým jsme my.
Kým jsme byli po staletí.
Zašel příliš daleko.
Děda mění svou závěť.
Všechno chce nechat jedné oblíbené dceři, nebo vnoučeti.
Co když uděláme tak velkej bordel, že ho ani Sinclair neututlá?
Co kdyby zmizely všechny ty ubohosti, co naši rodinu jenom rozdělujou?
Strhneme ho.
Dáme Harrisovi a mámám poslední lekci.
Už si vzpomínám.
Podpálili jsme Clairmont.
Jestli chcete žít tam, kde se lidé nebojí myší...
ODKAZUJI BEECHWOOD
...tak nesmíte žít v paláci.
Nebo možná, jen možná,
můžete ten palác spálit na popel.
Umíte si to představit?
Už vidím naše mámy.
Myslím to vážně.
Clairmont je jen hromada trofejí.
Je plnej neférově získanejch trofejí.
Jo, hotovej trůn patriarchátu.
Z kterýho nám Harris ničí životy.
Jo. Kdyby zmizel, začneme znovu.
Možná přestanou.
Možná bychom byli zase rodina.
Bude to rituál.
Očistíme to tady.
Gate?
Neměl bys nás teď trochu usměrnit?
Do Sinclairových nemám co mluvit.
Co je? Vždyť víte, že už tu ani nejsem vítanej.
Právě proto musíme něco udělat.
Zničí sami sebe a nás vezmou s sebou.
Musí se poučit.
Za trest nás pošlou na intr někam do Švýcarska.
Ne. Moc nás mrzí,
že kvůli nám vytekla myčka a že jsme šlohli tu drahou whisky.
Pak jsme si opekli maršmelouny a v Hnízdě koukali na filmy.
Koukali jsme na Ferrise Buellera a Šestý smysl a usnuli jsme.
A pak už bylo pozdě.
Nevěřili by nám, ale to by nevadilo.
- Protože? - Lidi by se mohli ptát, ne?
- Jo. - Ptali by se třeba:
„Jak mohly Sinclairovy holky ty svoje děti tak zkazit?
-„Vždyť podpálily barák.“ - Dobře.
Je to geniální plán, ale neumíme podpalovat.
Rozdělíme si úkoly.
V loděnici je spousta benzínu.
Musíme být důkladní. Beru si přízemí.
Já východní křídlo.
Skvělý, Mirren.
Chceš podpálit starej pokoj tvý mámy, pyromanko.
Já obstarám půdu.
Od shora až úplně dolů.
Všechno polijeme, škrtneme sirkou a vypadneme.
A co já?
Loď kotví u Větrníku, ne?
Přivez ji a budeš náš únikovej řidič. Bude to dokonalý.
- Neumím řídit loď, vždyť to víš. - No jo, ale...
- Gate. - Co?
Aspoň neuvidíš, kdo škrtnul tou sirkou.
Všechny nás zachráníš a ani to nebude lež.
Jakmile tohle všechno zmizí, zmizí i jejich moc.
A Harris tě bude muset příští léto přivítat s fanfárou.
A Eda taky. Všechno napravíme.
Já...
Do hajzlu, udělám to.
Je to velkej dům. Oheň se musí rozšířit rychle,
než se k němu dostanou hasiči.
Pomůžu s arzenálem a přivezu tu loď.
Ke schodišti benzín nelijte, ať máme kudy utéct.
Až hodiny odbijou půlnoc,
škrtneme sirkou a zdrhneme.
- Bez výjimek. - Bez zasranejch výjimek. Zdrhneme.
Lháři navždycky, že jo?
Lháři navždycky.
OSTROV LHÁŘŮ
Už to chápu.
Nemůžu tomu uvěřit.
Mámy se nehádají a Gat mohl přijet.
Vyšlo to.
- No... - Mir, vzpomněla si jen na požár.
Jasně.
Moment.
Něco mi uniká.
Pořád nevím, co se mi vlastně stalo.
Vydrž, dojdeme pro Gata.
Jo? Vrátíme se.
Pojď, Cady.
Vzpomene si i na to ostatní.
Brzy.
Začíná si všechno dávat dohromady.
Už to asi mám.
Z radosti jsme seskočili z tý lodi.
Praštila jsem se a vy jste mě nemohli najít?
Báli jste se. Byli jsme opilí a spáchali jsme zločin. Tak jste utekli.
- Ne, ne. - Chápu to.
Fakt.
Potřebuju tě tu, Gate.
- A jsi tady. Takže to za to stálo. - Cady, přestaň.
My ale nevíme, co se ti stalo.
- Dobře. - Říkáme ti pravdu.
- Něco mi ale tajíte. - Jenom trochu.
A nemůžeme ti to říct narovinu.
Pokaždý, když ti to řeknou, tak to...
A pak to stejně zapomeneš.
Cady, fakt ti chceme pomoct. Jde o to, že...
Pokaždý, když se přiblížím pravdě,
mi do hlavy vleze obří drak a vypne mě.
Ale když se chováme jako Lháři, drak si mě nevšímá.
Něco mě napadlo.
Můžeme?
Jen povědomá, nenásilná a klidná aktivita.
Pečlivě volte slova.
Hrál bych radši sprostej Scrabble než vzpomínkovej.
Pozor na draka.
Kdo začne?
NA ZDRAVÍ
Na zdraví.
Molotovův koktejl z prázdnejch lahví sester Sinclairových.
Poezie, co?
Uvidíme se v lepším světě.
Vzpomínám si, že jsme byli v kuchyni, je to tak?
Uvidíme se v lepším světě.
Tak jo, jdeme.
- Čau. - Čau.
Tak fajn.
Ne, ne.
Tady je benzín.
Nahoru se ti to ponese líp než kanystry.
Geniální.
Půlnoc, jo?
Domluveno, brácho.
Je to ironie, co? Bostonský strážce.
Noviny, co založily impérium Sinclairových.
Zaplatily za tenhle dům a teď ho podpálí.
IRONIE
Tentokrát jsem to napsal správně, takže hřích smazán.
Měl jsi začít na půdě, že jo?
Jo.
Bylo tam spoustu vzpomínek.
Těšila jsem se, až podpálím mámin pokoj.
Chovala se z nich nejhůř.
Honila se za penězi a šla po vlastních sestrách.
POMSTA
Jen kvůli ní jsem s tím plánem souhlasila.
Určitě to bylo fajn.
Byl to jen hosťák.
Babička jí tam nenechala časopisy, plakáty
ani prošlý laky na nehty.
Možná tyhle věci ani neměla.
Možná byla odjakživa jedovatě dokonalá.
Chci říct, Cady...
Pomáhá ti tohle vůbec?
- Jo. - Dobře.
Myslím, že jo.
Už si vzpomínám.
Ty výpary.
Točila se mi z nich hlava.
Benzín.
Adrenalin.
Byla jsem jako revolucionářka.
Snažila jsem se mluvit s mámou a Harrisem.
Ale neposlouchali.
Takže si to zasloužili.
Za to, že neviděli Gata, Eda, nikoho kromě Sinclairových.
Zamilovala jsem se do někoho, koho Harris Sinclair neuznával.
Chtěla jsem se zbavit jeho nenávisti.
V srdci jsem věřila, že když Clairmont zničíme,
dokážeme ho přestavět.
Nový začátek pro nás všechny.
VĚŘIT
DVANÁCT
Půlnoc.
Kouř fakt štípe, že jo?
Neuvědomila jsem si...
jak je oheň hlasitej.
HLUK
Ne!
Psi.
Ne! Už jdu!
Máma jim dala sedativa, aby nás nerušili při večeři.
Ne, ne, ne.
Ne, psi ne.
Ne!
Ne.
Frankline, Eleanor. K noze.
Kdysi dávno jedna princezna věřila, že zbaví své království hrůz.
Opilá svou velkou mocí
nasedla na svého draka a rozpoutala peklo.
Kvůli své aroganci zapomněla na to nejdůležitější.
Revoluce bývají krvavé a stojí životy i nevinné.
Frankline, Eleanor.
Dej.
Pojď sem. To je ono.
Tak jo, přines.
Dědo?
Cadence první.
Posaď se.
Letos jsme nepořádali stavění hradů z písku.
Někdo mi to měl připomenout.
Jen chci říct, že se...
omlouvám.
Takže ses rozpomněla.
Na vzpomínky.
No...
Moc mi chybí.
Ve zvláštních chvílích.
Zrovna, když se mi to vůbec nehodí.
A neomlouvej se.
Byla jsi hrdinka.
A příkladná.
Mohly za to asi špatné rozvody a...
plynové potrubí.
Hej.
Co říkáš, kdybych dneska s Lháři
přišla na večeři do Novýho Clairmontu?
Myslím my všichni.
I Gat.
Aby věděl, že je to vítaný.
Inu...
Brzy ti bude 18.
Jo. Za tři dny.
Jo, čas.
V létě ubíhá úplně jinak, že?
Jo.
Tohle jsem si pro tebe schoval.
Tos nemusel.
Dárek k narozeninám.
Otevři ho...
až budeš chtít.
Díky.
Tady!
Zůstaň při vědomí.
Hej, Cady? Co tady děláš?
Viděli jsme tě s Harrisem, tak tě jdeme zkontrolovat.
Myslím, že něco ví.
Nebo všechno.
Dal mi tohle.
Rodinnej projev lásky.
Jak vůbec přežily ten požár?
Cady?
Varovali jsme tě. Nejsou to veselý vzpomínky.
Ne.
- Už se ti stýská po amnézii? - Ne.
Ne! Musím to vědět.
Kde jste byli, když mě našli na pláži?
A proč jste mi nezavolali?
Proč nikdo z vás nezavolal?
Hej.
Cady.
To nic.
- Musíš se uklidnit. - Má panickou ataku.
Dýchej, dýchej.
Ne!
Jsem dost silná na to, abych to věděla.
Prosím.
Dobře.
Jo.
Měli jsme se sejít o půlnoci.
Přijel jsem ve 23:56 a čekal jsem.
Já byla taky připravená.
Chystala jsem se podpálit mámin pokoj,
ale pak jsem něco našla.
Máma se snažila.
UMĚNÍ RESTAUROVÁNÍ
Nevím, proč se neomluvila, ale aspoň se snažila.
Najednou jsem se cítila provinile.
Ale měli jsme plán.
Škrtnout sirkou a vypadnout.
Přiznávám, že jsem se nechal unýst.
Málem jsem přeslechl hodiny,
ale zvládl jsem to včas.
Asi jsem to tam nepodpálil. Jen...
Zdrhal jsem pryč.
Ale kouř vystoupal nahoru hrozně rychle.
Odbila půlnoc, už hořelo.
Měli jste vyjít ven, škrtnout sirkou a utéct.
Do prdele.
Všude byly plameny.
Možná jsem zabloudila.
Nevím.
Johnny!
Nemohl jsem čekat.
Cady!
Musel jsem pro tebe, Cadence.
Hledal jsem všude.
Ale asi jsem hledal moc dlouho.
Cady!
Možná to bylo těma novinama.
Hořely jako třísky.
Johnny!
Johnny! Cady!
Nebo moc benzínu.
Cady! Mirren!
Kde jste?
Vůbec jsme nepomysleli na plyn.
Cady!
Udělali jsme chybu a ta měla následky.
Ne.
Ukázalo se, že fakt neumíme podpalovat.
Johnny!
Mirren!
Gate!
Dostali jsme zprávu, že Jonathan Sinclair Dennis,
Mirren Sinclairová Sheffieldová a Gatwick Patil zahynuli
při požáru poblíž Martha's Vineyard.
Při požáru zahynuly děti prominentní rodiny Sinclairových
Sídlo Harrise Sinclaira a zemřelé Tipper Taftové Sinclairové
vyhořelo před příjezdem hasičů do základů.
Cadence?
Nic mi není, mami.
Proč jsi nezavolal?
Ten večer mě taky zničil.
Proto o tom sakra nemůžu mluvit.
Nestěžuj si, když tě chci zkrášlit.
Už teď je krásná.
To je Johnnyho telefon?
Mami, proč máš můj mobil?
Nekoukej na to, mami. Dej mi ho.
Jo, rodiče mi vzali telefon. Zhoršoval mi migrénu.
Odešel příliš brzy – RIP škoda, že jsme se neznali líp
Nic, co zjistím, nezmění to, co k tobě cítím, Gate.
Při požáru tragicky zahynuli potomci rodiny Sinclairových
Gate...
Cady, vyprávěj mi horor.
Došly mi nápady. Řekni Mirren.
Moc vtipný.
KLETBA RODINY SINCLAIROVÝCH
NIČIVÝ POŽÁR
Cadence?
Mami.
Maminko.
Pomoz mi.
Maminko.
To je dobrý.
PRO CADY, S LÁSKOU GAT
Otevři to až na svoje narozeniny, jo?
Cady, tyhle korálky jsem nosil celé léto na srdci.
Miluju tě. Gat.
Jak se držíš?
Mám pocit,
jako by mi pořád krvácelo srdce.
To je normální.
Smutek vždycky... prosakuje.
A migrény?
Já...
Asi jsem brala moc prášků.
Bez nich je to těžký.
Asi budu potřebovat pomoc,
abych je už nebrala.
Jsem ráda, že to říkáš.
Zavolám doktorovi
a tvému tátovi
a zařídíme ti ve Vermontu tu nejlepší pomoc.
A co to tvoje, že všechny nemoci
vyléčí jen slaný vzduch a pohyb?
Ukázalo se, že se to nevztahuje na ztrátu těch nejmilovanějších.
Věř mi.
Pravidla jsem si prošla nesčetněkrát.
Teď nemluvíš o tátovi, že ne?
Ne.
Měla jsem jiného...
dlouhou dobu.
A stejně jsem z rozvodu vinila tvého tátu.
Protože já byla proti.
Sinclairovi tohle nedělají.
Já...
Odpusť mi,
že jsem tě obrátila proti němu.
Bála jsem se, že když budeš mít na výběr,
nevybereš si tohle.
A taky mě.
Ty totiž máš na výběr.
Být Sinclairovou není snadné.
Ale nebýt Sinclairová nebude o nic snazší.
Rozhodnutí je na tobě.
Ahoj.
Čau.
Kdes byl?
Na tenisovým turnaji.
Vyhrál jsem.
Pak jsem to slavil na párty lodi.
To vedlo k orgiím a ty jsem vyhrál taky.
Tak tam jsem byl.
Hej, myslím to vážně.
Kdes byl?
Než ses tu teď ukázal.
Spal jsem.
Tak nějak.
Byl jsem v takový bavlnce
a pak šup a jsem tady.
Myslela jsem, že tě už neuvidím.
Myslela sis, že jsme jen výplody
tvý poškozený představivosti?
Proč by sis mě představovala jako zmetka, co se nerozloučí?
Jasně.
Tys totiž nebyl zmetek.
Ne.
Hele.
Za tohle léto se omlouvám.
Chtěla ses rozpomenout
a já se tomu dost bránil.
Nechtěl jsem, aby sis vzpomněla, protože jsem si myslel,
že pak budu muset někam, kde to není jen samá bavlnka.
Na peklo nevěříš.
Je to jen vymyšlená pohrůžka.
Musí přijít trest za to, že jsem měl všechno
a nedělal s tím nic dobrýho.
Promiň, že jsem lhal.
Nechci zase shořet.
Johnny...
jestli je peklo skutečný,
jsem v hajzlu i já.
Můžeš udělat miliony dobrejch skutků.
Cítíš se kvůli tý noci tak děsně,
že po zbytek života budeš dělat jen samý úžasný věci.
Tak úžasný, že ti v nebi postaví nový křídlo.
Jestli mě čeká nebe,
budeš tam.
Začíná blbnout.
Legendární Harris Sinclair
si včera na večeři vzal každou botu jinou.
Nesnáším, když jsou věci vtipné a smutné zároveň.
Já vím, ale nemusíš mi to připomínat.
Je to dost protivný.
- Sto dvacet osm. - Jak to?
- Sto dvacet osm? - Vyhrála sem.
Nemusela jsi to zdůrazňovat tolikrát.
Prohrála jsi.
Chceš si zahrát?
Až jindy.
Hele.
Jste v pohodě?
Je tu až moc ticho.
Jo.
Už mě nebaví Scrabble.
- Jdu si zaplavat. - Já taky.
- Závod. - To není fér.
- Vyhrávám. - Čau, Cady.
Vyběhla jsi dřív.
Měla jsem na ně být hodnější.
Na Prcky.
Pořád škemraly, abych je naučila plést copy
a náramky přátelství.
Nebavila jsem se s nima, když jsem nemusela.
Mirren.
Nech tu lítost na mně.
Buď lehká jako vzduch.
Jako zasranej paprsek.
Být duch mi ale vůbec nejde.
Chtěla jsem v tom být jednička.
Ve všem jsem chtěla být jednička, v umění, v sexu, ve škole,
jako dcera Bess Sinclairový.
Možná tehdy se to mezi náma podělalo.
Kdybychom si občas odpustily nedokonalost,
mohly jsme se pochopit, víš?
Cady.
Myslím, že mě nikdo nechápal.
A teď už mě nepochopí nikdo...
Ne, podívej se na mě.
Lháři tě chápali, Mirren.
Do konce života
na tebe nezapomenu.
Jsem hrozně unavená, Cady.
Moc unavená.
Cady?
Přijde.
Díky za dárek, ale nechci je.
Dej je někomu, kdo je opravdu chce.
Nesmysl.
Komu jinému?
Jsi první vnučka Sinclairových.
Nestojím o to...
dědit.
Tak dobrá.
Kým budeš?
Mohla bys být
rozmazlená holka,
která se naštvala na svou rodinu a spáchala žhářství,
týrání zvířat a neúmyslné zabití.
Příběhy máš přece ráda.
To máš po Tipper,
taky milovala pohádkové konce.
Ale já znám hrdiny a padouchy,
zápletky a motivy.
Ale ze všeho nejlíp umím takový příběh prodat.
Obzvlášť tvým tetám
a tvé matce
nebo chudákům Prckům, kteří přišli o Johnnyho a Mirren.
Ano, byla to zbloudilá jiskra.
Chyba nedbalého dělníka,
který špatně uložil benzín.
Byla to krutá hříčka osudu.
A ty jsi málem zemřela
při pokusu zachránit ostatní,
jako by to udělal každý správný Sinclair.
Já bych radši vyprávěl tohle.
Než v sobotu přijde reportérka, rozmysli si to.
Reportérka?
Na Beechwood?
Budu na titulce časopisu Time.
Chci utnout ty povídačky o rodinné kletbě
v mém posledním velkém článku.
Rozhodl jsem se stáhnout z veřejného života v nejlepším.
Takže,
je načase...
předat pochodeň nové úctyhodné tváři rodiny.
Tohle si vezmeš.
Je brzy.
Dnes je to přesně rok.
Já vím.
Už rok.
Galerie Sound's Edge vystaví Mirreniny obrazy.
GALERIE SOUND'S EDGE
Bože, měla by radost.
Hned s tím souhlasili.
Jen...
doufám, že až se na ně lidi podívají,
uvidí ji.
Chci, aby
ji nevnímali jen jako tragédii.
Udělala jsi pro ni moc hezkou věc.
No,
na to už je pozdě. Takže...
Chtěla jsem to, co měla máma.
Chtěla jsem manžela z dobré rodiny,
krásný domov, tři dcery.
Snila jsem o tom,
jak je pojmenuju, jak je budu oblékat
a jak je vychovám, aby byly stejně dokonalé.
A pak...
jsem se soustředila na ten sen tak moc,
že jsem je zapomněla milovat.
Mirren věděla, že ji máš ráda.
Opravdu.
Někdy si říkám, že jejich smrt je náš trest.
Že tu zbloudilou jiskru seslal Bůh,
vesmír nebo Beechwood.
Trest za co?
Za naše činy.
V Létě 16.
V létě...
V létě, kdy mi bylo 16.
Ale jestli to měl být náš trest,
tak proč ušetřil Penny? Že?
Jo.
- Pojď. - Děkuji.
Pojď.
Jsi živý?
Myslím, že jo.
Jsem Cadence.
Já Gat.
Baba. Máš ji.
Chytím tě, Cadence.
HNÍZDO OSTROV BEECHWOOD
VĚTRNÍK OSTROV BEECHWOOD
- Věděla jsem, že mě budeš honit. - Pořád.
Jsi živý?
Nevím.
Vážně nevím.
Nádhera.
Šlechta Ameriky. Vážně.
Je od Brodyho milé, že přijel.
Ta ztráta nás naučila, že naše manželství je pevné.
Můžete se seřadit podle věku?
Je to podmínka, aby ho táta zachránil před bankrotem.
Sjednotili jsme fasádu, navzdory všemu.
Takže jsi v pasti.
Bože, nic se nezměnilo.
Ale něco přece ano.
Ede.
Tady jsi.
- Stihl jsi to. - Jo.
Ede, pojď.
- Vyfotíš se s námi. - Ne, díky, Harrisi.
Odsuzování se vyhnu.
- Přijde i Cadence? - Bude tu.
Děkuji.
Dojdeš pro ni?
Ne, je to její volba.
Chtěli jsme ti pomoct,
těmi tajnostmi.
Ale byli jsme sobci.
Chtěl jsem ještě jedno léto.
Nechtěl jsem ti přitížit,
ale pořád po tobě toužím.
I když všechno ostatní ze mě vyprchalo,
nikdy jsem tě nepřestal milovat.
Něco jsem ti neřekla...
asi to změní tvé city.
Těsně před půlnocí
jsem tě viděla na lodi.
- Měl jsem tam počkat, ale... - Trvalo mi to.
Byla jsem dole.
Mohla jsem utéct, když hodiny odbily,
ale...
Dívala jsem se na rodinnou fotku.
Ty černý perly,
ze kterých naše mámy tak šílely.
Byly jimi posedlý.
Kdo si je vezme na Vánoce, na Velikonoce.
Která je nejlepší, která nejoblíbenější.
A já je chtěla.
Nedokážu ani vysvětlit proč.
Proto jsi šel dovnitř, Gate.
Proto jsi umřel.
Ne!
Za to všechno můžu já.
Je to naše vina.
Ne.
To já jsem ztratil trpělivost a neřídil se plánem.
Můžu za to stejně jako ty, Cady.
Pravdou je,
že jsem Clairmont podpálil v hlavě nejmíň milionkrát.
Neobviňuju tě.
Harris chce, abych pokračovala v tý velký Sinclairovic lži,
jako bych byla hrdinka.
Nechci být takováhle lhářka.
Ale co...
mámy a Prckové...
tvoje máma...
Ed?
Všichni si myslí, že to byla nehoda.
Co potom, když se dozvědí pravdu?
Možná by bylo dobrý je v tom nechat.
Hele, teď znáš pravdu,
takže konec příběhu je na tobě.
Tak to je. Na tom záleží.
A navíc,
některý pohádky nejsou tak zlý.
Celý léto tu jednu vyprávím.
Myslíš tu...
kde se staneme králem a královnou Beechwoodu?
Ne.
Tu, kde se sbalíme
a odjedeme z bájný země, kde je pořád léto.
Do skutečnýho světa,
kde bývá zima.
Topení v našem mizerným pokoji na vejšce
dělá v noci hrozný zvuky.
Ty píšeš do literárního časopisu.
A nesnášíš moje tetování.
Jezdí za náma občas máma a učí nás vařit pohu.
Hádáme se kvůli tomu, kdo zapomněl vynést koš.
Jeden semestr studuju v zahraničí,
a tak si posíláme dopisy,
opravdovou poštou.
A když se vrátím do našeho bytu,
začnu šetřit na prsten, i když mi říkáš...
- O něj nestojím. - ...že o něj nestojíš.
Šťastně až navěky.
V lepším světě.
Gate.
Pojďte, naposledy.
Kufr!
Tady ji máme.
Cadence první.
Ede.
Ahoj.
Jsem ráda, že tu jsi.
Rád tě vidím.
Cadence.
Rád bych tě představil této mladé dámě.
Položí ti pár otázek.
Jakých?
Píšu článek o dědečkovi, jeho postavení
a hlavně o charakteru vaší rodiny.
S tím vám asi nepomůžu.
Cadence.
Já už pohádky nevyprávím.
Jmenuju se Cadence Eastmanová.
Bývala jsem cukr a píle,
lehkomyslná nevázanost, ambice a silná káva.
Bývala jsem ale i slabost a spoluvina.
Vím, co znamená ztratit to nejdůležitější,
zvednout se a pokračovat dál.
I ve stínu všeho toho špatného.
Bývala jsem Sinclairová
a navždycky zůstanu Lhář,
protože Lháři jsou navždycky.
- Carrie? - Už jdu.
Jen se ujistím, že je všude zamčeno.
- Počkejte u doku. - Dobře.
Pojď, Wille.
Držíš to?
Ty jsi neodešel.
Nemůžu odejít.
Překlad titulků: Terkas
Kreativní dohled Lucie Musílková