-Skal du være der hele kvelden, skatt? -Jeg kommer straks.
-At det ikke engang fins TV. -Som du klager. Det er pittoresk.
-Er ikke dette øverste etasjen? -Jo, jeg tror det.
Jeg hørte en knurrende lyder i badet.
-Det er et gammelt hus. -Du har rett.
-Vil du se på antikviteter i morgen? -Nei, dra til heksemuseet.
-Alle går dit. -Ja, men når vi er her...
-Ok, da blir det heksemuseet. -Takk.
Alt for skatten min.
Men nå må vi sove. Vi må opp tidlig.
God natt.
-Dan, jeg ser at du fant hit. -Jeg kjørte meg ikke vill denne gangen.
-Min kone Jessica. Gretchen. -Hyggelig å endelig treffe deg.
Min tante Rose. Hun er eieren. -Anna og Jessica Coffey, tante.
-De skal se på huset. -Hei, for et herlig hus.
Dere får unnskylde. Det er veldig slitsomt for henne å selge virksomheten.
-Dere forstår sikkert. -Ja da.
Huset er over 350 år gammelt.
Et av de eldste i New England.
Går tilbake til de tidlige kolonistene.
Det trengs litt oppussing. Det er en del av sjarmen.
-Vakker utsikt. -Absolutt.
-Er det ikke fint? -Ja.
Vi har det store soverommet og tre gjesteværelser oppå.
-Hvor lenge har det vært pensjonat? -De har drevet det i 40 år.
-Hvorfor selger de? -Onkel døde for et år siden.
Hun prøvde å drive det alene, men det ble for mye.
-Hadde de ingen ansatte? -Nei, de håndterte det selv.
Onkel var hendig. Han likte å gjøre ting selv.
-Hva skal skje med henne? -Eldrebolig.
Vi fant et fint sted ikke langt herfra.
Vær forsiktig. Trappene er litt gamle.
Hva hadde dere tenkt å gjøre med alle møblene?
De følger med. Det er for mye jobb å flytte dem. De hører til huset.
-Hva syns du? -Har vi råd?
Det ordner seg... Det lover jeg.
-Ok, vi kjører på det. -Er du sikker?
-Hvis du tror vi klarer det. -Jeg vet at vi gjør det.
Jeg elsker deg. Dette blir kjempebra.
Da går jeg til kontoret og fikser papirene.
-En glede å gjøre forretninger med dere. -I like måte. Mange takk.
-Gratulerer. -Takk.
Jeg vet at det er idiotisk å drive pensjonat.
Men du har drømt om det så lenge jeg kan huske.
Jeg vet det... Men jeg tror nok at det er drømmen vår nå.
Det er jeg helt enig i.
Neste gang vi kjører opp hit er det hjemmet vårt.
-Hvor skal denne? -Til kjøkkenet.
Kjøkkenet...ok. Kom igjen, Wiley.
Strålende... Skatt, telefonen virker.
-Vil du ha en gullstjerne? -Ja, det ville jeg elsket.
Bestill litt thaimat, da. Jeg sulter i hjel.
-Hvordan smaker det? -Ok.
-Har vi pakket opp glassene? -Ikke ennå.
Disse får duge... Madame.
En skål... for vårt nye hjem og virksomhet.
Litt av en stil vi har, hva?
-Vil du vite mitt heldige nummer? -Nei, jeg vil lese greien min.
"Hold hardt i dine elskede drømmer i framtiden."
Og "problemene vil hope seg opp"...
-Skummelt. -Akkurat.
Skatt? Når vil du våkne i morgen?
Tidlig. Klokken 6.
Strålende. Vi spiser frokost på sengen. Vil du ha pannekaker eller vafler?
Pannekaker.
-Jeg er så trøtt. -Ja, en lang dag.
-Hva er det? -Jeg ser på min kones søte rumpe.
Kan vi ta det i morgen?
Kan du reglene? Man må døpe det nye huset i sengen.
Ellers betyr det uflaks.
-Utsettelse? -Hva?
-Ja, jeg er trøtt. -Kjører du med det trikset?
Minn meg om å smøre sengen... før det blir flere utsettelser.
-Svette drømmer, skatt. -Svette drømmer?
-Så grusom du er. -Ja, men du elsker meg.
Hei.
-Jeg visste ikke hvor jeg var i morges. -Ingen fare. Det tar tid å venne seg til.
Hva er først på agendaen?
-Skjer det noe? -Nei.
-Da så... Den, da? -Øh, nei.
-Den, da? -Ja, det er den.
Da er det kjøkkenet.
Denne er et mysterium.
-Jeg antar at det var det. -Bra. Kan du hjelpe meg med noen esker?
-Kanskje. -Kom igjen.
Dan?
Er du her nede?
Skatt.
Å, hei.
-Hva er alt dette? -Jeg vet ikke.
En slags bod.
Så sykt. Se på stolen.
-Jeg tror det er en stol. Hva er det? -Vet ikke. Jeg skulle ikke røre noe.
Hvorfor har den reimer?
-Jeg vet ikke. Vet du? -Jeg har ikke en anelse.
Jeg vet ikke... Det er du som er den smarte.
Der får man for at man utsatte det.
God natt, kjekking.
Dan, Dan, våkn opp.
Å, jøss. Vekket jeg dere?
Jeg vet ikke hvordan hun kom inn. Hun var i soverommet da vi våknet.
Ja, ok. Nei, nei, nei. Jeg ringer.
Barna. Ta dere av dem.
Min Norman. Min fine Norman.
-Denne veien, fru Stanton. -Det er en fin jente.
Jeg er lei for det. Hun har visst bare gått ut.
-Gikk hun hele veien hit? -Ja, det er det hun kjenner til.
Det er dette hun husker. Hun må ha gått gjennom skogen.
Uten sko. Hvor langt er det?
De hadde alltid en nøkkel utenfor. Det var slik hun kom inn.
Dere vil kanskje bytte lås.
Gretchen sa at hun ikke hadde noen barn.
-Hva snakket hun om da? -Hun er gammel og surrete.
Det føles som om vi utnytter henne eller noe.
Du så henne. Hun visste ikke hvor hun var.
Hadde ikke vi har tatt stedet, hadde noen andre gjort det.
Vi er iallfall bra folk.
-Kan du vente litt? -Ok.
Hallo? Hei, Roger...
Det var Roger. Han vil at jeg skal fly til Chicago.
Jeg trodde du skulle bli hele neste uke.
Det er visst en kunde jeg må treffe. Det er viktig.
Jeg er lei for det.
Jeg drar til byen og handler. Trenger du noe?
Ok, vi ses om en stund.
-Hvor fikk du den rare boken fra? -Den er ikke rar.
Jeg fikk den på biblioteket. Du vet...
Den store bygningen med alle bøkene.
-Du mener stedet med ord på papir? -Ja.
-Hvorfor leser du den? -Jeg vet ikke.
Jeg vil friske opp mine regionale historiekunnskaper.
Om noen av gjestene våre skulle spørre.
Smart.
Her er huset vårt.
Det står at han som bygde det i 1665, Arthur March, var vognmaker.
Derfor navnet.
-Du er så tåpelig. -Jeg vet det.
Hans kone, Lydia, var jordmor for tidlige kolonister.
Det er ganske kult.
Se her, skatt.
Da en farsott rammet koloniens barn, fikk Lydia skylden.
Hun ble anklaget for å drive med heksekunst.
Hun ble dømt og ble hengt i 1669.
Det er helt sprøtt. Noen får influensa og man skylder på en kvinne.
-Hva er det? -Jeg elsker feministen min.
-Du er så flink. -Ja, men det er frustrerende.
-Jeg elsker deg. Skynd deg tilbake. -Det skal jeg.
Ha det, Wiley. Vi ses.
Wiley? Vil du ut på tur? Ja visst...
Kom an.
Wiley?
Wiley, kom an.
-Hei, hva skjer? Er det hunden din? -Ja.
-Hva heter han? -Wiley.
-Er du den nye eieren av pensjonatet? -Mener du pensjonatet?
Ja, heksas sted.
-Vil du ha en? -Nei takk. Jeg røyker ikke.
Jeg må tilbake. Mannen min blir urolig.
-Kan du slippe hunden? -Ja da.
-Takk. -Kom.
Vi ses.
Kom, Wiley.
Kom an, Wiley.
Jordmorheksen Hekserettssaken
Koloniens tapte barn
Flere barn manglet etter hengningen av Lydia March.
Lydia hadde tatt seg av barna da de var spebarn.
Wiley? Wiley! Kom hit.
Wiley, kom til meg.
Etter Lydias død vandret barna i skogen og søkte etter henne.
Det var som om hun kalte på dem fra andre siden av graven.
Underlig.
Hallo?
DET ØSTRE ROMMET
-Er du sikker? -Ja, det ringte.
-Det sto det kom fra det østre rommet. -Det må være en feilkobling.
-Jeg sjekker når jeg kommer hjem. -Kanskje jeg bare er dum.
-Jeg må legge på. Vi ses i morgen. -Ok... Ha det.
Norman, din gris.
Jess?
Skatt, er du der?
Skatt...jeg er hjemme.
Er du der?
Vil du ha litt selskap?
Nei, ikke slå av. Jeg ville bare si at jeg er hjemme.
Ok.
-Er det noe galt? -Det er ingen fare.
-Du har gjort underverker her. -Ja.
-Jeg har hatt det travelt. -Jeg ser det.
-Jeg prøvde å ringe deg. -Jaha.
-Jeg hørte ikke telefonen. -Ingen fare.
Hei...er alt ok?
Ja. Jeg er bare trøtt.
Jeg har ikke sovet så godt.
Jeg har savnet deg.
Jeg har savnet deg også.
Hei, hvor har du vært?
-På toalettet. -Du er så kald.
Det lukter godt.
Wiley. Hei, kamerat. Er det ok?
Er det noe galt med ham? Han ser skremt ut. -Wiley!
Nei, jeg vet ikke.
Har du slått hunden vår, mens jeg har vært borte?
-Nei, det ville jeg aldri gjort. -Jeg spøkte bare.
Har du jobbet i hagen før frokost?
Jeg glemte å si at det er noe galt med vaskemaskinen.
Ok, jeg skal se på den.
Har du sett hammeren min?
Jess?
Er du der, Jess? Jess?
Hvorfor i helvete har hun låst?
-Var du der for tre minutter siden? -Nei.
-Hva gjør du der? -Ingenting. Jeg bare frisker meg opp.
Må du låse døren for det? Jeg hørte visking derfra.
-Hvem pratet du med? -Ingen.
En vaskebjørn har prøvd å stjele bilen. Wiley! Kom an, Wiley!
Jeg mener alvor. Hei, opp med deg.
Wiley, gå ovenpå. Kom an.
Kom an.
Hva er det som har hendt med blusen din?
-Jeg ødela den på en spiker. -Så du kastet den ut siden?
-Jeg brukte den som fille. -Som fille? Du elsket den blusen.
-Du kjøpte den på bryllupsreisen. -Den er gammel.
Hei, det er meg.
Hun har vært så rar... Lunefull.
Ja, det er moro.
Du kan si det. Jeg vil ikke gjøre det.
Et øyeblikk bare.
Det er ikke sant.
Kan jeg ringe tilbake?
Faen.
Hva i helvete?
Jøss.
Sender live.
Herregud. Kameraene virker ennå.
Hva i helvete?
Hei, du er våken? Jeg går i butikken. Jeg må fikse taket.
Klarer du deg?
Det er ok.
Ok. Vi ses.
-Er du sikker på dette? -SUV-en er borte. Jeg så ham kjøre.
-Hunden, da? -Tøyser du?
Hold utkikk.
Bli her.
Dylan?
Eric?
Kom an, det er ikke morsomt.
Skatt, vil bare si at jeg er hjemme.
Hva har vi her?
Utrolig.
27. oktober 1998.
Hva er det?
Hva sier du om å dra av sted i noen dager?
-Når? -Jeg vet ikke. I morgen?
-Vi har en del igjen å gjøre. -Ja, og du har jobbet veldig hardt.
Jeg tror at det ville være bra om vi bare reiste bort litt.
Og renser hodet. Du har jobbet så hardt.
Du fortjener...
Jeg drar ingen steder før vi er klare her.
Dan.
-Hvor har du vært? -Jeg tok en spasertur.
-Sov du her i går natt? -Du snorket.
-Hva er det med deg? -Ingenting.
Jeg vet ikke hva jeg gjør for å få deg så forbannet og distansert.
Var det fordi jeg dro til Chicago, når jeg burde ha vært her?
Jeg er ikke sint.
Spill inn...
-Fru Stanton? -Skriv under her. Hun ligger på rom 119.
Fru Stanton? Husker du meg?
Min kone og jeg kjøpte pensjonatet.
Vi er de nye eierne.
Fru Stanton, her om natten nevnte du noe for min kone.
-Noe om barna. -Gjorde jeg?
Husker du ikke det?
Nevnte mannen din noensinne noe om at han så noe?
La Norman være i fred. Min mann var en god mann.
Det tror jeg sikkert.
Jeg vil vite om han så noe... uvanlig.
Det rommet...skulle ha vært et barnerom.
-Hvilket rom? -Det østre gjesteværelset.
Kona kunne ikke få barn.
Det stoppet henne ikke.
Vent litt. Jeg husker deg.
De barna. De du har sett.
Jeg har ikke nevnt noe om...
De må få mat.
De skulle ha brent henne på bålet. Henging holder ikke.
Du må brenne henne før det er for sent.
Unnskyld om jeg har oppført meg rart.
-Det er bare dette huset. -Ja, det er ikke noe problem.
Det er ok.
Hvor er du?
Jeg vet at du er der.
Hva venter du på?
Jess?
Jeg skal se hva du har drevet med.
Sånn ja.
Der er du.
Hva driver du med?
Hallo?
Er det noen der?
-Hei. Vil du bli med på en spasertur? -Jepp.
-Føler du deg bra? -Nei, jeg føler meg ikke bra.
Jeg har vondt i hodet. Jeg kommer til å få et eller annet.
-Hvor er Wiley? -Jeg vet ikke.
-Tok du ham ikke med da du gikk ut? -Nei. Han ville ikke.
Du sa det selv. Han oppfører seg underlig.
Det er ikke bare han som oppfører seg rart.
Wiley?
Kom, gutt!
Wiley! Kom her.
Jeg er nok bare ute en runde.
Jeg lurer på om du har brent noe i kjøkkenet tidligere...i morges?
-Bare litt røkelse. -Røkelse?
Ok, kan du la være å gjøre det igjen? Det lukter for jævlig.
March' historiske hus skal bli pensjonat
Et par feirer 20-årsjubileum i pensjonatbransjen
Dunk om natten Er March' gamle hus hjemsøkt?
Hva i helvete?
Hva gjør du?
Jeg hørte en lyd. Jeg bare undersøker det.
Besøk heksemuseet i gamlebyen
Det gamle heksemuseet
Fødselsstol
Myten om heksens brystvorter
En unaturlig brystvorte i armhulen eller på en fingertupp.
Barna sugde på brystvorten etter næring.
Dette måltid av blod var et daglig ritual og nødvendig for deres overlevelse.
Jess?
Jessica?
Jess?
Hvor faen er hun?
Jess?
Jess, er du her nede?
Jess?
Hva har du gjort med meg?
Slipp meg fri.
Det fins en ondskap inni deg, Dan.
Slapp av.
-Vi skal få den ut. -Jess. Hør på meg.
Hold opp! Jess! Jøss!
Jess... Stopp!
Stopp, vær så snill!
Bli hos meg.
Du er gal.
-Jeg hadde ikke ventet dere så tidlig. -Det var ikke så mye trafikk.
-Hei. -Hei.
Jeg har det perfekte rommet for dere. Det østre rommet.
-En trapp opp til venstre. -Takk.
Nyt besøket.