-Tager det hele aftenen, skat? -Jeg kommer snart.
-Der er ikke engang tv. -Gnavpot. Her er hyggeligt.
-Er det her ikke øverste etage? -Jo, det tror jeg.
Jeg hørte en knagende lyd på badeværelset.
-Det er et gammelt hus. -Ja, det har du ret i.
-Vil du se på antikviteter i morgen? -Nej, på heksemuseet.
-Alle går derind. -Ja, men når vi nu er her...
-Okay, så siger vi heksemuseet. -Tak.
Alt for min elskede.
Nu skal vi sove. Vi skal tidligt op.
Godnat.
-Dan, så fandt I altså vej. -Jeg for ikke vild denne gang.
-Min kone Jessica. Gretchen. -Dejligt endelig at mødes.
Min moster Rose. Hun er ejeren. Anna og Jessica Coffey, moster.
-De skal se på huset. -Hej. De har et yndigt hus.
I må undskylde hende. Det er svært for hende at sælge virksomheden.
-De forstår I sikkert. -Selvfølgelig.
Huset er over 350 år gammelt.
Et af de ældste i New England.
Det går tilbage til den tidlige kolonitid.
Det skal moderniseres. Det er en del af charmen.
-Smuk udsigt. -Absolut.
-Er er den ikke flot? -Jo.
Vi har det store soveværelse og tre gæsteværelser ovenpå.
-Hvor længe har det været pensionat? -De har drevet det i 40 år.
-Hvorfor sælger de det? -Min morbror døde for et år siden.
Hun forsøgte at drive det selv, men det blev for meget.
-Havde de ingen ansatte? -Nej, de stod selv for det.
Min morbror var meget praktisk. Han nød at gøre tingene selv.
-Hvad skal der ske med hende? -Plejehjem.
Vi har fundet et dejligt sted ikke så langt herfra.
Vær forsigtige. Trappen er gammel.
Hvad havde I tænkt jer at gøre med alle møblerne?
De følger med. Det er for krævende at flytte dem. De hører til huset.
-Hvad synes du? -Har vi råd?
Det ordner sig... Det lover jeg.
-Okay, så siger vi ja. -Mener du det?
-Hvis du tror, vi kan klare det. -Jeg ved, at vi kan.
Jeg elsker dig. Det her bliver alle tiders.
Så tager jeg tilbage til kontoret og ordner papirerne.
-Det er en fornøjelse. -I lige måde. Mange tak.
-Tillykke. -Tak.
Jeg ved, at det er vanvittigt at drive et pensionat.
Men du har drømt om det, så længe jeg kan huske.
Ja... Men jeg tror, at det er vores drøm nu.
Det har du helt ret i.
Næste gang, vi kører herop, er det vores hjem.
-Hvor skal den her hen? -Køkkenet.
Køkken... okay. Kom, Wiley.
Fint... Skat, telefonen virker.
-Vil du have en guldstjerne? -Ja, det ville jeg elske.
Du kan jo bestille noget thaimad. Jeg er ved at sulte ihjel.
-Hvordan smager det? -Okay.
-Har vi pakket glassene ud? -Ikke endnu.
De her kan bruges... Madame.
En skål... for vores nye hjem og virksomhed.
Vi har virkelig stil, hva'?
-Vil du vide, hvad mit lykketal er? -Nej, jeg vil læse min tekst.
"Hold fast i dine største håb for fremtiden."
Og "problemerne vil hobe sig op"...
-Uhyggeligt. -Ja.
Skat? Hvornår vil du op i morgen?
Tildigt. Klokken seks.
Fint. Vi spiser morgenmad i sengen. Vil du have pandekager eller vafler?
Pandekager.
-Jeg er så træt. -Ja, det har været en lang dag.
-Hvad er der? -Jeg tjekker min kones gode røv.
Kan vi gøre det i morgen?
Kender du ikke reglerne? Man skal døbe det nye hus i sengen.
Ellers bringer det uheld.
-En anden gang. -Hvad?
-Ja, jeg er træt. -Bruger du virkelig det trick?
Mind mig om at smøre sengen... inden der kommer flere udsættelser.
-Svedige drømme, skat. -Svedige drømme?
-Du er ond. -Ja, men du elsker mig.
Hej.
-Jeg havde glemt, hvor jeg var. -Slap af. Man skal vænne sigt til det.
Hvad er først på dagsordenen?
-Sker der noget? -Nej.
-Godt... Hvad med den der? -Øh, nej.
-Den? -Ja, det er den.
Så er det køkkenet.
Den her er et mysterium.
-Så er det klaret. -Godt. Hjælper du med kasserne?
-Måske. -Kom nu.
Dan?
Er du hernede?
Skat.
Åh, hej.
-Hvad er alt det her? -Aner det ikke.
En slags opbevaringsrum.
Det er sygt. Se stolen.
-Jeg tror, det er en stol. Hvad er det? -Aner det ikke. Rør ikke ved noget.
Hvorfor har den remme?
-Jeg ved det ikke. Gør du? -Jeg har ingen idé om det.
Jeg ved det ikke... Det er dig, der er den kloge.
Det får man ud af at udskyde det.
Godnat, flotte fyr.
Dan, Dan, vågn op.
Jamen dog. Vækkede jeg jer?
Jeg ved ikke, hvordan hun kom ind. Pludselig var hun i soveværelset.
Ja, okay. Nej, nej, nej. Jeg ringer.
Børnene. Tag jer af dem.
Min Norman. Min fine Norman.
-Denne vej, mrs Stanton. -Det er en køn pige.
Det må I meget undskylde. Hun er åbenbart bare gået ud.
-Gik hun hele vejen hertil? -Ja, det er det her, hun kender.
Det er det her, hun kan huske. Hun må være gået gennem skoven.
Uden sko. Hvor langt er der?
De havde altid en nøgle udenfor. Det var sådan, hun kom ind.
I må hellere skifte lås.
Gretchen sagde, at hun ikke havde barn.
-Hvad talte hun så om? -Hun er gammel og forvirret.
Det føles, som om vi har udnyttet hende.
Du så hende selv. Hun anede ikke, hvor hun var.
Havde vi ikke overtaget stedet, ville en anden have gjort det.
Vi er i det mindste gode mennesker.
-Vil du vente lidt? -Okay.
Hallo? Hej, Roger...
Det var Roger. Han vil have mig til Chicago.
Jeg troede, du ville blive her hele næste uge.
Der er åbenbart en kunde, jeg skal møde. Det er vigtigt.
Det er jeg ked af.
Jeg kører ind til byen. Mangler du noget?
Okay, vi ses snart.
-Hvor fik du den syge bog fra? -Den er ikke syg.
Jeg fik den på biblioteket. Du ved...
Den store bygning med mange bøger.
-Stedet med ord på papir? -Ja.
-Hvorfor læser du den? -Det ved jeg ikke.
Jeg ville genopfriske min lokalhistoriske viden.
Hvis nu vores gæster skulle spørge.
Smart.
Her er vores hus.
Der står, at ham, der byggede det i 1665, Arthur March, var vognmager.
Deraf navnet.
-Du er så fjollet. -Det ved jeg godt.
Hans kone, Lydia, var jordemoder for de tidlige kolonister.
Det er ret sejt.
Se her, skat.
Da en sygdom ramte koloniens børn, fik Lydia skylden.
Hun blev beskyldt for at udøve magi.
Hun blev dømt og hængt i 1669.
Det er vanvittigt. Nogen får influenza, og man giver en kvinde skylden.
-Hvad er der? -Jeg elsker min feminist.
-Du er dygtig. -Ja, men det er frustrerende.
-Jeg elsker dig. Skynd dig tilbage. -Det skal jeg nok.
Hej, Wiley. Vi ses.
Wiley? Skal vi gå en tur? Ja...
Kom.
Wiley?
Wiley, kom her.
-Hej. Er det din hund? -Ja.
-Hvad hedder han? -Wiley.
-Er du pensionatets nye ejer? -Mener du Vognhuset?
Ja, heksestedet.
-Vil du have en? -Nej tak. Jeg ryger ikke.
Jeg skal tilbage. Min mand bliver urolig.
-Slipper du lige min hund? -Ja da.
Tak. Kom.
Vi ses.
Kom, Wiley.
Kom så, Wiley.
Jordemoderheksen Hekserettergangen
Koloniens forsvundne børn
Flere børn var meldt savnet efter hængningen af Lydia March.
Lydia havde taget sig af børnene, mens de var spæde.
Wiley? Wiley! Kom her.
Wiley, kom hen til mig.
Efter Lydias død vandrede børnene i skoven og ledte efter hende.
Det var, som om hun kaldte på dem fra den anden side af graven.
Mærkeligt.
Hallo?
ØST-VÆRELSET
-Er du sikker? -Ja, den ringede.
-Der stod, det var fra øst-værelset. -Det må være noget med ledningerne.
-Jeg ser på det, når jeg kommer hjem. -Jeg er måske bare fjollet.
-Jeg må løbe. Vi ses i morgen. -Okay... Hej.
Norman, din gamle gris.
Jess?
Skat, er du derinde?
Skat... jeg er hjemme.
Er du der?
Vil du have selskab?
Nej, du skal ikke lukke. Jeg ville bare sige, at jeg er hjemme.
Okay.
-Er der noget galt? -Jeg har det fint.
-Du har udrettet mirakler her. -Ja.
-Jeg har haft travlt. -Det kan jeg se.
-Jeg forsøgte at ringe til dig. -Gjorde du?
-Jeg hørte ikke telefonen. -Pyt.
Du... er alt okay?
Ja. Jeg er bare træt.
Jeg har ikke sovet så godt.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Hej... Hvor var du henne?
-På toilettet. -Du er meget kold.
Det dufter godt.
Wiley. Hej, mester. Er du okay?
Er der noget galt med ham? Han ser skræmt ud. Wiley!
Nej, jeg ved det ikke.
Har du slået vores hund, mens jeg var væk?
-Nej, det ville jeg aldrig gøre. -Jeg lavede bare sjov.
Har du arbejdet i haven inden morgenmaden?
Jeg glemte at sige, at der er noget galt med vaskemaskinen.
Okay, jeg ser på den.
Har du set min hammer?
Jess?
Er du der, Jess? Jess?
Hvorfor pokker har hun låst?
-Var du herinde for lidt siden? -Nej.
-Hvad laver du? -Ingenting. Jeg rydder bare op.
Og så låser du døren? Jeg hørte hvisken derinde.
-Hvem talte du med? -Ingen.
En vaskebjørn forsøgte at hugge bilen. Wiley! Kom her, Wiley!
Jeg mener det alvorligt. Hallo, gå op ovenpå.
Wiley, gå ovenpå. Kom nu.
Hvad er der sket med din skjorte?
-Jeg ødelagde den på et søm. -Og så smed du den ud?
-Jeg brugte den som klud. -Som klud? Du elskede den skjorte.
-Du købte den på bryllupsrejsen. -Den var gammel.
Hej, det er mig.
Hun har opført sig mærkeligt... Humørsyg.
Ja, det er sjovt.
Du kan sige det. Jeg gør det ikke.
Vent lige et øjeblik.
Det er da løgn.
Må jeg ringe tilbage senere?
Fandens.
Hvad fanden?
Du milde.
Sender live.
Kors... Kameraerne fungerer stadig.
Hvad fanden...
Hej, du er oppe. Jeg skal ind til butikken. Jeg skal reparere taget.
Klarer du dig?
Jeg har det fint.
Okay. Vi ses.
-Er du sikker på det her? -SUV'en er væk. Jeg så ham køre.
-Hvad med hunden? -Mener du det?
Hold udkig.
Bliv her.
Dylan?
Eric?
Kom nu, det her er ikke morsomt.
Skat, jeg vil bare sige, at jeg er hjemme.
Hvad har vi her?
Utroligt.
27. oktober, 1998.
Hvad er der i vejen?
Hvad siger du til, at vi rejser væk i nogle dage?
-Hvornår? -Hvad med i morgen?
-Vi har en del mere at gøre. -Ja, og du har arbejdet meget hårdt.
Jeg synes bare, det ville være rart at komme lidt væk herfra.
Og få tømt hovederne. Du har virkelig knoklet.
Du fortjener...
Jeg tager ingen steder, før vi er færdige her.
Dan.
-Hvor har du været? -Jeg gik en tur.
-Sov du her i går nat? -Du snorkede.
-Hvad er der med dig? -Ingenting.
Jeg ved ikke, hvordan jeg har gjort dig så vred og fjern.
Var det, fordi jeg tog til Chicago, da jeg burde have været her?
Jeg er ikke vred.
Optag...
-Mrs Stanton? -Skriv under her. Det er værelse 119.
Mrs Stanton? Kan De huske mig?
Min kone og jeg har købt pensionatet.
Vi er de nye ejere.
Mrs Stanton, forleden nat sagde De noget til min kone.
-Noget om børnene. -Gjorde jeg?
Kan De ikke huske det?
Talte Deres mand nogensinde om, at han så noget?
Bland Norman udenom. Min mand var et godt menneske.
Det tror jeg gerne.
Jeg vil gerne vide, om han så noget... usædvanligt.
Det værelse... skulle have været et børneværelse.
-Hvilket værelse? -Øst-værelset.
Konen kunne ikke få børn.
Men det stoppede hende ikke.
Vent lidt. Jeg kan huske dig.
Børnene. Dem, du har set.
Jeg har ikke nævnt noget om...
De skal have mad.
De skulle have brændt hende på bålet. Hængning er ikke nok.
Du skal brænde hende, inden det er for sent.
Undskyld, at jeg var været så underlig.
-Det er bare huset her. -Det er helt i orden.
Det er okay.
Hvor er du?
Jeg ved, at du er der.
Hvad venter du på?
Jess?
Jeg vil se, hvad du har lavet.
Sådan.
Der er du.
Hvad laver du?
Hallo?
Er her nogen?
-Hej. Skal vi gå en tur? -Ja.
-Har du det godt? -Nej, jeg har det ikke godt.
Jeg har ondt i hovedet. Jeg er ved at blive syg.
-Hvor er Wiley? -Det ved jeg ikke.
-Tog du ham ikke med, da du gik ud? -Nej. Han ville ikke.
Du sagde det jo selv. Han opfører sig underligt.
Det er ikke kun ham, der er underlig.
Wiley?
Kom, dreng!
Wiley! Kom så.
Han er sikkert i nærheden.
Jeg skal lige høre, om du brændte noget i køkkenet tidligere... i morges?
-Bare lidt røgelse. -Røgelse?
Gider du lade være med det? Det stinker ad helvede til.
Marchs historiske hus skal være pensionat
Par fejrer 20-årsjubilæum med pensionat
Falder ned om natten Er det gamle March-hus hjemsøgt?
Hvad pokker...
Hvad laver du?
Jeg hørte en lyd. Jeg ville bare se efter.
Besøg Heksemuseet i den gamle bydel
Det Gamle Heksemuseum
Forløsningsstol
Myten om heksens brystvorter
En unaturlig brystvorte i armhulen eller på en fingerspids.
Børnene suttede på brystvorten for at få næring.
Måltidet af blod var et dagligt ritual og nødvendigt for deres overlevelse.
Jess?
Jessica?
Jess?
Hvor pokker er hun?
Jess?
Jess, er du hernede?
Jess?
Hvad har du gjort ved mig?
Befri mig.
Der er ondskab i dig, Dan.
Tag det roligt.
-Vi får den ud. -Jess... Hør nu her.
Stop! Jess! Jesus!
Jess... Stop!
Stop nu!
Bliv hos mig.
Du er sindssyg.
-Jeg ventede jer ikke så tidligt. -Der var ikke så meget trafik.
-Hej. -Hej.
Jeg har det perfekte værelse til jer. Øst-værelset.
-Ovenpå til venstre. -Tak.
Nyd jeres ophold.