När jag var barn gick min värld under.
Men jag skickades till jorden för att skydda min kusin Kal-El.
När Krypton förstördes slungades mitt rymdskepp in i Fantomzonen.
På nåt sätt lossnade min kapsel och jag tog mig till jorden.
Jag var fortfarande ett barn, men min kusin hade blivit Stålmannen.
Jag dolde min identitet tills min adoptivsyster Alex var i fara-
- och jag blev tvungen att avslöja mig.
Sen den dagen har jag varit Stålflickan.
Nu verkar jag i hemlighet med min syster och DEO-
- och bekämpar utomjordiska hot och annat som är skadligt för min stad.
Jag har vänner och allierade. Jag har en familj.
Efter att ha varit vilse i så många år är jag äntligen hemma.
Tre, två, ett...
- För Stålflickan. - Nej, vänta.
För familjen. Kärleken förenar oss.
- För familjen. - För familjen.
- Vad var det? - Vad i helvete?
Inget bra.
- Vi måste stoppa det. - Jag fixar det.
Jag fixade det nästan.
Jag fixar det, Stålflickan! Kom igen!
Kapseln är likadan som min. Den är från Krypton.
Var försiktig, Stålflickan. Du vet inte vad den innehåller.
Herregud!
- Var är vi? - På DEO.
Vänta... Här det alltid varit här? Med glaset och utsikten?
- Och jag fick flyga till grottan? - DEO har flera anläggningar, Kara.
- Jag blev biten av en fladdermus. - Gnällspik.
Hej, syrran. Kände du också till det här?
Ja, det ligger nära min lägenhet. Lite som det gamla stället.
Var är mannen som föll till jorden?
Han måste vara från Krypton. Han måste ha överlevt som Clark och jag.
Han ligger i koma, men är stabil. Andningen är normal.
- Vi får inte fram nåt mer. - Det bevisar att han är från Krypton.
Han är inte människa. Han kan vara farlig.
Jag skulle vilja att Winn hjälpte till med utredningen.
Nån måste läsa av kapselns telemetri. Winn kan läsa kryptonska.
Jag hade tråkigt så jag lärde mig ett nytt språk. Rymdsnack!
Vill du visa vad du kan, mr Schott?
Ta reda på nåt mina högutbildade utomjordingsexperter inte kan.
- Nu går vi. - Vi löser det, Kara. Jag lovar.
Ska du titta på uppskjutningen ikväll?
Nej, James och jag ska faktiskt på vår första dejt.
Det blir toppen. Äntligen är vi båda lediga.
Inga utomjordingar som vill förstöra jorden.
Bara han och jag tillsammans, som normala människor på dejt.
- Vad då? - Vad då "vad då"?
Du säger "okej", men det är inte okej.
Du är för ivrig, så då försöker du övertyga dig själv.
Det är jag inte alls. Jag är förväntansfull.
Ms Grant sms: ar. Jag är inte hennes assistent längre. Jag måste gå.
Om några timmar skjuts Venture upp.
Det är den första kommersiella rymdfarkosten för kastbanetransport.
Ni ville träffa mig, ms Grant?
Jag blev erbjuden en plats på Venture men jag sa nej.
Vad har jag gemensamt med en massa rikingar i en rymdraket-
- som söker existentiella svar på sina meningslösa liv?
- På tal om det, vad är ditt svar? - Vad är frågan?
Ditt kall. Vad är det.
- Vad jag vill jobba med? Vet inte än. - Varför inte?
Det var bara 12 timmar sen ni frågade och jag har sovit.
Jaså? Jag erbjuder dig nycklarna till kungariket och du sover?
- Det var ju natt. - Vet du hur många timmar jag sov?
Två. För jag vill göra det mesta av mitt liv.
Jag klämmer ut varenda droppe ur varenda dag. Sömn är för slöfockar.
Okej. Jag fyllde i ett formulär på nätet om vad man är bra på-
- och så räknar de ut vilken bransch man passar bäst i.
Och jag passade bäst för marknadsföring.
Och enligt Catcos webbsida-
- ligger marknadsföring högt i potentiell lön, tillväxt-
- och intressant nog balans mellan arbete och privatliv. Vad tror ni?
Det var det mest patetiska jag nånsin har hört.
Man kan inte söka efter sitt kall på internet.
Ett kall är nåt man har inom sig.
Tror du att Stålflickan är en hjälte för att hon kan flyga? Nej.
Hon är en hjälte för att hon har ett behov av att hjälpa folk.
Blicka inåt och ta reda på vad Kara Danvers vill göra med sitt liv.
Du får två dygn till på dig.
Och kom inte tillbaka med ett Rorschachtest.
- Ms Tessmacher! - Ja, ms Grant?
- Ser det här ut som lite dressing? - Ja.
Nej, salladen drunknar.
Den flyter i ett hav av dressing, som små Kate Winsletar i "Titanic".
Var det den bästa ersättare du kunde komma på?
Ge henne en chans. Hon är så smart och rar.
- Hon har gått på Yale. - George Bush också.
Ut med dig och fundera ordentligt nu.
- Hej! - Hej... Vilken fantastisk klänning.
Den här klänningen? Jag har haft den på mig hela dagen.
Jag visste inte om du ville stanna hemma eller gå ut, så jag...
Pizza och dumplings.
- Det är min favoriträtt! - Det vet jag.
Det förvånar mig att du inte tittar på uppskjutningen.
- Äsch, det är inte så viktigt. - Du kan sätta på den. Det går bra.
Jag sätter på utan ljud.
Ja, jag förstår, mr White.
Nej, mr White. Ja, mr White.
Ja, ni ska få artikeln ögonaböj.
Ja, jag vet att ingen säger "ögonaböj" längre.
Å andra sidan brukar ni säga "jösses Amalia".
Ja, jag vet att vi inte pratar om er.
Ja, sir. Ni ska få den... Hallå?
Vi har just fått höra om en möjlig explosion på Venture.
Över 200 personer befinner sig i farkosten.
Vi har inga fler detaljer än, men vi fortsätter att rapportera.
Vi kan bara hoppas att han ser det här, var han än är.
- Jag hoppas att hon tittar. - Det gör hon.
SOS! Fören har spruckit och motorn är kaputt.
Stålflickan!
- Behöver du hjälp? - Hej, kusin!
- Det här är ett jobb för oss båda. - Absolut.
Vad häftigt! Jag menar, det var hemskt. Men häftigt.
Vi har aldrig räddat nåt tillsammans förr.
- Jag har drömt om det här. - Jag också.
- Jag brukar säga hej. - Jag också.
- Bra gjort, Stålflickan. - Det är ju Stålmannen!
- Jag har bytt blöjor på honom. - Nähä?
- Du måste inte berätta det. - Jo, det måste jag faktiskt.
Hej, allihop! Jag är tillbaka! Hör upp!
Det här är min kusin, Stålm... Det vet ni nog redan.
Hej! Trevligt att träffas.
- Vilken ära. - Ett rent nöje.
Jag vill tacka er för att ni skyddar jorden.
- Visste du att han skulle komma? - Nej Är det ett problem?
Han kommer emot mig!
Winn! Det här är min kusin, Stålmannen.
Jag har en miljon frågor. När Lex Luthor startade jordbävningen-
- beräknade du djupet med din röntgensyn?
- Alex! Kul att se dig. - Detsamma.
Kara sa att Jeremiah kanske lever. Din far betyder mycket för mig.
- Som om det finns nåt jag kan göra... - Tack, Clark.
- J'onn. - Stålmannen. Trevligt att ses igen.
Ingen fara, jag ska inte stanna länge.
Jag bjöd in honom för att besöka vår mystiske gäst.
- Vad är det med dem? - Ingen aning.
- Din kusin luktar gott. - Nu räcker det.
Han landade på jorden igår i en kryptonsk kapsel. Okänd man.
Har du kvantskannat honom för att fastställa hans ålder?
- Och kollat om han har en datakärna? - Självklart...
Du borde nog göra det.
Nej, han har ingen datakärna.
Min praktiska översättare har dekrypterat kapselns datalogg.
På vägen från Krypton har Törnrosa här passerat Segara Beyal.
Stjärnkällan! Min far tog med mig dit en gång.
Tiden går inte där. Det är därför han är så ung.
På tal om ålder...
Du är väl 12 år äldre än Kara? Det kan man inte tro.
- Kryptonier åldras långsammare här. - Du ser fantastisk ut.
När ni är färdiga har vi nåt viktigare att prata om.
Venture.
Nåt exploderade när Venture kom in i låg omloppsbana.
Det borde ha hänt tidigare under resan i så fall.
Precis. Venture är byggd här i National City.
Jag tycker att vi ska utreda det här vidare.
En försynt journalist kanske ska höra sig för lite medan han är här?
- Mitt team tittar på det. - Stålmannen är ju ändå här.
Du kan jobba från Catco. Men se upp för ms Grants humör.
Ingen fara. Jag kan hantera Cat Grant.
- Vad hände mellan dig och Stålmannen? - Inget.
Det verkar bara som om... det här samtalet är slut.
Ursäkta. Hoppsan, det var mitt fel.
- Du kan verkligen spela klumpig. - Det var faktiskt på riktigt.
- Clark! Där är han ju! - Hur är läget?
- Kul att se dig. - Detsamma.
Alla på Daily Planet saknar dig. Lois, mr White...
Jag saknar dem också, men jag trivs verkligen här.
Ursäkta mig.
- Ms Grant? - Du sa inte att du kände Clark Kent.
- Inte ni också... - Vad då?
Inget. Ja, jag känner honom. Han och Jimmy har varit vänner länge.
- Har jag nåt på tänderna? - Nej.
Clark Kent, ser man på!
Du ser verkligen mellanvästern-strålande ut.
- Det var längesen, ms Grant. - Det är inte mitt fel.
Träffar du fortfarande Lois Lane eller ebbade det ut som jag trodde?
Lois och jag har det jättebra.
Så hon är inte förtjust i Stålmannen längre?
Hon har plats för oss båda i livet.
- Så modernt... - Nej...
Vill du åka en sväng?
Dumt av Perry White att låta dig åka. Jag kanske snor dig.
Jag kan hantera henne.
Verkade ms Grant lite konstig?
Hon är alltid sån med Clark. Hon skickade ett fylle-sms till honom.
- Det var spektakulärt. - Nej. Vad äckligt.
Jag såg vad du gjorde på TV. Snygg räddning.
- Synd att det avbröt vår dejt. - Helt okej.
Nej, det är inte okej.
Det var ett viktigt steg för oss. Jag ska gottgöra det.
Vi ska ha en plan och fullfölja den.
Det låter romantiskt.
- Jag vill bara att det ska funka. - Jag också.
- Det är Alex. - Svara du.
Hej! Ja, jag tror att Clark vet ett och annat om det namnet.
Clark! Alex har grävt lite.
Det var en passagerare på Venture som inte dök upp.
- Lena Luthor. - Lex syster.
Lex sitter ju inne. Grattis, förresten.
Tack. Hans syster driver Luthor Corp nu.
Och hon flyttade just till National City.
Tungt beväpnat förarlöst plan med 160 km räckvidd.
Om man vill skada nån är det här rätt sätt.
- Och hur styr man det? - Precis som ett flygplan.
- Hur aktiverar jag målsökaren? - Den där knappen.
Hon fokuserar på målet, sen är det godnatt.
Tack för ditt hårda arbete.
Corben. Stålmannen och Stålflickan räddade rymdskeppet.
Jag går över till plan B. Har jag någonsin svikit familjen Luthor?
Det finns en förklaring till att jag inte var ombord på Venture igår.
Det var en akutsituation som gällde ceremonin imorgon.
Jag ska döpa om familjeföretaget och fick ställa in.
- Vilken tur. - Tur att Stålmannen kom.
- Oväntat från en Luthor. - Stålflickan var också där.
- Och vem är ni? - Kara Danvers.
Jag jobbar inte på Daily Planet utan på Catco. Typ.
Den är inte känd för sin slagkraftiga journalistik.
Snarare för "höga jeans, ja eller nej?"
Jag bara hänger på idag.
Kan vi snabba på lite? Fråga det ni vill fråga, mr Kent.
- Hade jag med explosionen att göra? - Hade ni det?
Ni skulle inte fråga om mitt efternamn var Smith.
- Men det är Luthor. - Vilken tuffing.
Jag har inte alltid hetat det. Jag blev adopterad när jag var fyra.
Den som fick mig att känna mig mest välkommen var Lex.
Han gjorde mig stolt över att vara en Luthor.
Sen förklarade han krig mot Stålmannen.
Han begick outsägliga brott.
När Lex åkte i fängelse svor jag att ta tillbaka företaget.
Och döpa om det till L-Corp och göra det till en god kraft.
Jag försöker bara göra mig ett namn utanför familjen.
- Kan ni förstå det? - Ja.
Jag vet varför ni är här.
Ett dotterbolag till mitt företag tillverkade delen som exploderade.
Här finns all information vi har om oscillatorn.
- Hoppas att det är till hjälp. - Tack.
Ge mig en chans, mr Kent. Jag vill ha en nystart. Låt mig få det.
Adjö, ms Luthor.
Adjö.
Jag såg inget i rummet med min röntgensyn.
Vad tror du?
Jag har lärt mig att aldrig lita på en Luthor.
Jag är ju ingen reporter eller så, men jag trodde på henne.
Hej, älskling.
Ja, jag är med Kara.
Ja jag är försiktig.
Jag saknar dig också. Jag älskar dig. Hej då.
- Så fint att hon oroar sig för dig. - Ja.
Hur gör du, Clark?
Du är en fantastisk journalist, en toppenpojkvän-
-och Stålmannen.
Jag älskar att vara Stålflickan. Den delen av mitt liv är bra, men...
- Resten... - Menar du Jimmy?
- Hur visste du det? - Ståltelepati...
- En superkraft du får en dag. - Jaså?
Nej. Jimmy och jag är vänner. Vi pratar.
Jag har bara ångat på så länge.
Livet var enkelt.
Nu har jag en massa alternativ.
En fantastisk kille och vilket jobb jag än vill ha. Jag har fastnat.
Jag har varit där du är.
Jag försökte vara både Clark och Stålmannen.
- Det låter så enkelt. - Det var det inte.
Det är det fortfarande inte.
Men det är lika viktigt att vara Kara som Stålflickan.
- Kom hit. - Det var fint.
Lita på dig själv, Kara.
Lyssna till ditt hjärta. Om det är rätt med James vet du det.
Vad har ni på hjärtat, agent Danvers?
Jag vet varför ni och Stålmannen inte är bästisar.
Operation Emerald.
Hur fick ni reda på det?
Jag jämförde er personliga akt med Stålmannens.
När jag tog över DEO-
- fick vi en rapport om en meteorit i öknen.
Stålmannen samarbetade med oss då, så vi åkte dit.
När vi kom fram var det mörkt.
Men jag såg nåt nere i kratern.
Nåt grönt som glänste som en smaragd.
Det påverkade inte mig, men när Stålmannen kom ner-
-fick han andnöd och svimmade.
- Det var kryptonit. - Jag gav det namnet.
- Stålmannen ville förstöra det. - Men ni behöll det.
Han var inte den ende från Krypton där ute. Deras kraft är obegränsad.
Nu kan vi skydda oss från dem.
Det innefattar min syster.
Vi kanske har ett problem här.
Jag har gått igenom uppgifterna från Luthor. Oscillatorn på Venture-
-satt under passagerarhytten.
- Närmare bestämt under plats 23 B. - Hur är det relevant, mr Schott?
Gissa vem som skulle ha suttit på plats 23 B. Lena Luthor.
Lena Luthor låg inte bakom explosionen.
Hon var måltavlan.
Det borde bli en enkel flygning, ms Luthor.
Jag avskyr att flyga. Jag vet att det är det säkraste sättet att resa...
Vad fan?
Jag anade att ni skulle dyka upp och förstöra.
I så fall borde du ha tagit med dig nåt lite mer kraftfullt.
Det gjorde jag: mitt förnuft.
Drönare över hela stan siktar på civila personer i detta ögonblick.
Valet är ert.
Oskyldiga civila eller helikoptern?
Flyg! Jag tar helikoptern.
Det var grymt!
Vi flyttar tillbaka till Gotham.
- Nu är du i säkerhet. - Vad var det där?
Nån försöker döda dig.
Jag har letat efter dig.
Jag har varit upptagen med drönare och rymdskepp...
...men det ska inte få stå i vägen för vår dejt.
Kanske italienskt? Jag kan flyga dit...
Det är okej. Erkänn att nåt har förändrats för dig.
- James... - Säg inte att jag inbillar mig.
- Jag trodde att du ville det här. - Det ville jag.
Och nu?
Jag... Jag vet inte.
Det var åtminstone ärligt.
Ms Tessmacher!
Hon gråter mer än Halle Berry på prisutdelningar.
Varför ger ni henne inte sparken?
Normalt avskedar ni assistenter om latten är en grad för kall.
Jag vet inte ens vad som är normalt längre.
Vad är på tok, ms Grant?
Vad skulle vara på tok?
Jag har följt alla mina passioner och uppnått allt jag ville uppnå.
Jag är starkare än nånsin.
Frågan är vad fan som är på tok med dig.
Du är ung och smart och har allt.
Du har mannen du har trånat efter och vilket jobb du vill.
Och där står du och blinkar som en bländad hind, orörlig.
Jag är...
Ni har rätt, ms Grant.
Inom vissa områden av livet känner jag mig så stark och säker.
Men vad gäller karriär och kärlek... Jag vet inte vad jag ska göra.
- Dyk. - Vad då? I en sjö?
Du står på stranden och är rädd för att dyka i okänt vatten.
Du är rädd för du vill inte ta farväl-
- av den försynta, trånande Kara Danvers, Cat Grants assistent.
Du står där och tittar på dina alternativ, det isblå vattnet-
- den forsande floden och det böljande havet.
Du längtar efter en simtur-
- men du vet att vattnet är kallt och att resan blir svår-
- och när du når andra sidan kommer du att vara en ny människa.
Och du är rädd för att möta den nya versionen av dig själv.
Vi vänjer oss alla vid våra personligheter-
- och vi är vana vid våra egna bekvämlighetszoner, men tro mig...
För att leva måste vi fortsätta våga.
- Fortsätta dyka. - Ja.
Tack, ms Grant.
Du har 12 timmar, 13 minuter och 4 sekunder på dig.
- Tick-tack! - Okej.
Det här är det allra bästa av det bästa.
Det ser ut som nåt pappa kunde ha byggt i ett mordiskt ögonblick.
Vi hittade en del av ett fingeravtryck på vraket.
John Corben, internationell yrkesmördare.
Han har kopplingar till Intergang och kasniska terrorister.
Om nån viktig person ska dödas är han rätt man.
Men vem vill döda Lena Luthor?
- Var är Kara? - Pratar med Lena om namnceremonin.
- Lika envis som sin bror. - Agent Danvers får vara beredd.
- Corben verkar kapabel till allt - Kara och jag kommer också.
- Borde ni inte prata? - Ni tycker tydligen det.
Folk tycker att vi borde prata.
Vad finns det att prata om? Du har kryptonit här, J'onn.
Det kan döda mig och Kara.
Det skulle jag inte tillåta.
Men vad händer när du inte bestämmer längre?
Vad händer om du får en order från en överordnad? Presidenten själv?
Så länge du har kryptonit kan jag inte vara delaktig.
Min bror fick 32 livstidsstraff. Föga förvånande att det inte är fler här.
Ni tar en stor risk med ceremonin. Ert liv är i fara.
Jag har inget liv om jag inte kan vända företaget.
Då kommer folk bara att minnas Lex galenskap.
Tack för att ni har kommit hit.
Jag är på huvudtorget. Corben syns inte till.
Min bror har gjort många oskyldiga människor illa.
Min familj har en skuld, inte bara till Metropolis, utan alla.
Och jag tänker betala den.
Genom att byta namn till L-Corp inleder vi en ny era.
Tillsammans ska vi skapa en ljusare framtid.
Spring!
- Du är sen. - Mycket trafik.
Jag ser Corben.
En polis! Tack och lov!
- Winn! - Corben sprängde en stöttepelare.
Det är byggnadens enda svaga punkt, precis som med Dödsstjärnan.
Jag behöver ingen "Star Wars" -referens just nu.
Om ni reparerar pelaren borde byggnaden hålla.
Reparera den med vad då?
- Jag fixar byggnaden. - Visst. Jag klarar det här.
Hon klarade det.
- Släpp henne! - Släpp ut mig.
Lex Luthor anlitade dig, eller hur?
Luthor har resurser, trots att han ruttnar i fängelset.
Nu sticker jag, och du kan inte göra nåt åt...
Kulan gick rakt igenom, men han måste till sjukhus.
- Snyggt jobbat, Stålflickan. - Jag fick hjälp.
EN NY DAG FÖR L-CORP
Tack, mr Kent.
Det är precis sån publicitet mitt företag behöver efter igår.
Tack för att ni skrev att det var jag som sköt honom.
Lex kommer att bli utskrattad i finkan.
Jag skrev det för att det är sant.
Jag hade fel om er, ms Luthor. Jag ber om ursäkt.
Om jag kan göra Clark Kent troende finns det hopp.
Och ni, ms Danvers?
Jag såg inte ert namn.
Som sagt, jag är ingen journalist.
Ni kunde ha lurat mig.
Jag hoppas att det inte är sista gången vi talas vid.
Det hoppas inte jag heller.
Okej... Jag har fattat mitt beslut.
43 minuter före deadline. Bäst att det är bra.
Jag vill bli journalist.
Tänk att jag inte insåg det förut.
Att vara journalist handlar om kontakt med folk.
Att hitta den dolda sanningen och dela den med världen.
Det handlar om service.
Och att berätta historier som måste berättas för att förbättra världen.
Och jag kommer att bli den bästa versionen av mig själv-
- för det är definitivt utanför min bekvämlighetszon.
Det är mitt kall.
Öppna det.
Är det mitt CV?
Så fort du kom in på intervju sa min instinkt nåt om dig.
Så jag klottrade "journalist" på ditt CV.
Jag stoppade den i skrivbordslådan och anställde dig på studs.
Visste ni redan då?
- Hur då? - Instinkter.
Och jag såg nog lite av mig själv i dig.
Naturligtvis inte i din torftiga garderob-
- och jag svär nog mer på en dag än du har svurit i hela ditt liv.
Men du har integritet och vill skipa rättvisa.
Du inspirerar mig, Kara.
Jag ser hjälten inom dig.
Ut och gör mig stolt nu.
Tack, ms Grant.
Ni har verkligen en bra instinkt vad gäller andra människor.
Att hjälpa dem att leva sina liv...
Jag är bara glad att du beslöt dig för att ta språnget.
Det är faktiskt ett gott råd till oss alla.
Säkert att ni mår bra?
Det kommer jag att göra.
Ms Tessmacher... Var snäll och kom in.
Jag måste ringa några samtal.
På Krypton, i min ålder, skulle jag vara en gammal ungmö.
Jag borde ha koll på allt nu, men det har jag inte.
Förra året lärde jag mig vara Stålflickan, och nu..
Nu är det dags att lära sig vara Kara.
Du hade rätt, James.
Nåt har förändrats för mig.
Allt jag ville var att vi skulle bli ihop.
Men nu när jag lyssnar till mitt hjärta...
...vet jag att vi fungerar bäst som vänner.
Vi kommer alltid att vara vänner.
Följer du med till Clark?
Nej. Hälsa från mig.
Okej.
- Välkommen till DEO, mr Schott. - Tack, Hank. Direktör Henshaw.
- Eller J'onn? Martian Manhunter? - "Sir" duger fint.
Ja, sir Hank... J'onn... nej.
Grattis, Winn. Kul att ha dig i teamet officiellt.
Jag bara undrar, och det får mig inte att ändra mig-
- men överförs mitt pensionssparande från Catco?
Stör det dig inte lite att jag fick mest erkännande för det här?
Jag har aldrig blivit så förolämpad. Nu flyger jag hem.
Nej, jag är stolt över att få jobba med dig.
Jag tänkte faktiskt stanna ett tag.
Jag insåg inte hur trevligt det var att ha nån som är som jag i närheten.
- Att vara med familjen. - Samma här.
Och jag vet allt om Krypton från arkivet i fästningen-
- men jag gillar när du berättar om mitt hem.
Du gör det verkligt.
Så medan jag är här kanske du kan berätta mer om mina föräldrar?
- Visst. Det gör jag gärna. - Bra.
Hej! Det pågår ett värdetransportrån på 6th och Stagg.
- Upp, upp? - Och iväg.
Ni är inte på sjukhus, mr Corben.
Lika bra. De skulle bara kunna se er dö.
Här hos mig har ni en chans att fortsätta leva.
Om jag trycker på den röda knappen stängs respiratorn av.
Smärtan upphör och ni glider in i vilket nästa liv ni nu tror på.
Men om jag trycker på den gröna knappen kan jag lova er livet.
Blinka en gång om ni vill leva.
Bra val. Välkommen till Cadmus.
John Corben dör idag.
Länge leve Metallo.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Text: Åsa Tålig www.sdimedia.com