Detta har hänt:
Jag tror att han gillar dig.
Jag är hans chef.
- Det var ett rejält skepp du har. - Vilka är i de andra kamrarna?
Vi kallar oss själva "Legionen".
Detta är ditt syfte.
Att bekämpa Djävulen.
Jag har försökt få dig att omfamna din mänsklighet-
-men glöm det. Var kall. Var utomjordisk.
Jag är bara sanning och straff.
Och jag kommer att regera.
Det är du.
Kan jag hjälpa dig?
Nu talar du till mig.
Supergirl talar till mig.
In. Nu.
Jag är Brainiac-5.
Hälften dator, hälften organisk livsform-
- hel-Coulansk och inte för att skryta, men med ett intellekt på 12:e nivån.
Jag heter Querl Dox-
- men Legionärerna kallar mig bara "Brainy".
Legionärerna? Har Mon-El skickat dig?
Ja. För att se till att dina nervbanor är fria och intakta.
Din hjärna är i fantastisk form-
-för nån som förtvinar i koma.
Ursäkta, sa du "koma"?
Glömde jag det viktigaste?
Du har legat i koma i två dar.
Jag är i min våning.
Våning. Du menar den fysiska manifestationen-
- av den plats där ditt undermedvetna känner sig mest bekvämt?
Den våningen?
Om jag befinner mig i koma, hur kan du vara här?
Mon-El väckte mig från hypersömn för att kommunicera med dig-
- på uppdrag av honom och dina DEO-landsmän.
31:a århundradets teknologi.
Som också håller dig vid liv.
Vid liv?
Reign besegrade dig.
Minns du inte?
Stanna hos mig, Kara.
Nej, det här är sjukt.
Reign finns fortfarande där ute.
Folk dör. Jag måste vakna.
Jag tror inte att du lyssnar på mig.
Vad då?
Kan vi kanske bara slappna av lite?
Fan, den går inte att öppna!
Tja, de goda nyheterna är att hennes hjärna är aktiv och alert.
- Tack gode Gud. - Ja.
De dåliga nyheterna är att hon är väldigt arg.
Hon älskar säkert att vara inlåst i ett hjärnfängelse.
Pratar du med henne just nu samtidigt som du pratar med oss?
Kronan ansluter till min interna AI-kärna.
Den översätter hennes hjärnvågor och sänder henne elektroniska signaler.
De här behållarna har otrolig läkekraft-
- så hon behöver bara vila och låta den göra resten.
Du kommer från framtiden, visste du att det här skulle hända?
Nej, men hon är igenom det värsta, hon överlever.
Men när kommer hon att vakna?
Vi vet inte.
Tja, Reign är fortfarande där ute.
Jag gillar inte oddsen när Supergirl inte är med.
Jag menar, Reign har varit tyst, hon kanske också blev skadad.
Vi får hoppas det.
Det är bara en tidsfråga innan hon slår till igen.
Helvete!
Okej, sluta!
Och du trodde att det var jag som skulle ha sönder nåt.
Sjutton.
Det där är Clara.
- Redan? - Filmen börjar om en halvtimme.
Okej. Det är väl du som lagar mat ikväll? Det är din tur.
Eventuella dietrestriktioner jag bör känna till?
Jag är allergisk mot dålig mat.
Okej.
Okej, spara dig till middagen. Ät inte för mycket.
KRIMINELL KRYPTONIER ÄNNU PÅ FRI FOT
Mamma. Jag älskar dig.
Du har gjort bra ifrån dig, mitt barn.
Du övervann lätt dottern av Huset El.
Du har gjort intryck på den här stan-
-men det finns ännu mycket att uppnå.
Vad vill du att jag ska göra?
Den här världen behöver rensas-
- inte bara på syndare, utan dem som hyser dem.
Det är dags att leverera uppvaknandet.
Hur då?
De som är beredda till ondska agerar i fullt dagsljus utan skam.
För de rättfärdiga har sänkt sina ögon mot marken.
Tvinga deras blick åter mot ljuset.
Visa dem vad rättvisa verkligen är.
Det har gott två dar sen världen såg Supergirl misshandlas-
- och fortfarande inga nyheter om hennes vistelseort eller välbefinnande.
Hon dyker upp.
SUPERGIRL SAKNAD
Jag hoppas det.
Kara är den enda reporter som vet hur man spårar henne-
-är hon här än?
Kara? Hon...
Nej, det är hon faktiskt inte.
Jag tänkte att när Kara kommer in så kanske vi borde-
-prata igenom det som hände.
- Ja. Okej. - Ja?
Ja, det borde vi. Visst.
Det är bara det att vi jobbar tillsammans allihop-
- och vi är Karas bästa vänner och ni två brukade dejta varandra-
-så hon har rätt att veta att vi kyssts.
Absolut.
Jag kommer från en familj som ljuger och vi vet alla hur bra det brukar gå...
Varför har du kommit hit?
För att lämna ett meddelande.
Vi är inte dina budbärare.
Jo, det är ni.
Du.
Rikta din kamera mot mig.
Den här mannen var en tjuv.
Dömd av sina egna handlingar.
Ni har tillåtit synd att slå rot och sprida sig som ogräs.
Och, det värsta av allt, ni har tittat bort.
Apati är den största synden.
Från och med nu kommer det att bestraffas på ett liknande sätt.
Ingen mer nåd.
Bara rättvisa.
Jag är här för att hjälpa.
Hon förklarar krig mot kriminaliteten i National City.
Inte bara mot kriminella men mot hela rättssystemet.
Vi måste stoppa henne.
Utan Supergirl?
Jag menar, vi har en bokstavlig legion av superhjältar här.
Jag är skyldig er alla mitt liv.
Och jag hoppas att ni vet att jag skulle göra vad som helst för er.
Men tyvärr är det här inte vår strid.
Men vi kan väl hjälpa dem på nåt sätt.
Om vi dör nu sätter vi framtiden på spel.
Vad menar du?
- Vi har ett uppdrag. - Försiktig.
Vår inblandning här kan sätta det på spel.
Jag kan berätta vad vi vet. Vi vet att Supergirl lever.
Och vi vet att Reign till slut kommer att försvinna.
Så det är allt ni kan ge oss?
Vi vet verkligen inte mycket alls.
År 2455 upplevde jorden ett tredje gradens förintelsefenomen.
Mänskligheten kom samman-
-men jorden led en katastrofal förstörelse.
Det var inte bara förlusten av liv-
-det var dess historia-
-kultur, konst, musik.
Allt som var intressant.
Mon-El lärde oss allt vi vet.
Från Aristoteles, Shakespeare, Bon Jovi.
Men det finns luckor.
Och tyvärr, trots att vi känner till utgången-
-så vet inte nödvändigtvis hur det sker.
Så vi vet att Supergirl lever-
-och att Reign försvinner-
-till slut.
Men innan hon gör det kan hon slakta tusentals.
Ja, så vad gör vi nu?
Sundown-protokollet.
En högst konfidentiell beredskapsplan för att bekämpa Superman-
-om han skulle vända sig emot oss.
Röda solen-granater, ljudbomber, kryptonit-pilar-
- allt vi behöver för att bekämpa en kriminell kryptonier på rymmen.
Tyvärr har vi inte mer kryptonit.
Clark gjorde sig av med det.
Han gjorde sig av med det av en anledning och Kara gick med på det.
Det var innan Reign.
Vi har fortfarande kryptoniten från Covilles sond, eller hur?
Förbered det du måste, men innan du använder det-
-är det nån jag måste tala med.
Ditt öga, vad har hänt med dig?
Jag spred sanningen till mina medfångar.
De skulle ha föredragit att jag ljög.
Vill du dela en liten sanning med mig?
Jag skickar den vidare till Supergirl.
Du är väl hennes största fan?
Hon sa att du kände till odjurets regim.
Vad mer vet du som kan hjälpa oss att besegra henne?
Besegra henne?
Hon har redan vunnit.
Nej. Supergirl lever fortfarande.
Det var meningen att hon skulle stiga, finna sin tro och leverera den.
Men hon vägrade sin tro och misslyckades med provet.
Supergirl kommer att besegra henne.
Du måste bara hjälpa oss att stoppa henne.
Supergirl förlorade-
- så att Reign kan förbereda oss på det som kommer härnäst.
Underskatta aldrig Supergirl.
Du. Skicka ut ett pressläpp-
- och berätta att CatCo inte längre är under belägring-
- och uppmana allmänheten att hålla sig lugn.
Lugn?
Gatorna är öde.
Folk barrikaderar sig själva i sina hem-
-stan är skräckslagen.
Ja, men man försöker att fixa situationen.
Okej? Oroa dig inte.
James, jag vet varför du betedde dig underligt förut.
- Nej, det gör du inte. - Hör på, det behövs inga förklaringar.
Vi är vuxna båda två, vi passar bara inte ihop.
Nej. Det gjorde jag inte... Det sa jag inte.
Det var Kara.
Du beter dig underligt för att ni två brukade dejta?
Nej, inte det heller.
- Hon är bara... - Vad då?
Hon är sjuk. Hon har influensa.
Det är verkligen en svår influensa.
Du vet hur sårbara folk blir när de har influensa.
Hon kommer inte bry sig, jag är hennes bästa vän.
Jag borde gå över dit.
Ja, du är en bra vän.
- Men... - Men, vad då?
Soppa.
- Sjuka personer gillar soppa. - Okej, jag tar med soppa.
Minestrone, tomat, kycklingnudlar, vad som än kan...
Winn, jag behöver din hjälp just nu.
Det här är tortyr.
Av alla de 4 237 642 versioner av vårt första möte som jag föreställt mig-
-var "tortyr" kanske inte en av dem.
Vad gör du?
Kollar efter hjärnskador.
Len skenbild, som den vi är i nu-
- kan hjärnskador framstå på flera olika sätt.
Mögel och råttor indikerar neurologiska problem.
Det är bara för att förbereda dig för verklighets-återinträdet.
Verklighets-återinträdet?
Om du inte är ordentligt förberedd när vi väcker dig-
- Kan du hamna i chock.
Vissa dör omedelbart.
Ja.
Men vänta. Betyder...
Betyder det att jag är redo att vakna?
Uttryckte jag mig otydligt igen?
Ja! Okej, måste jag göra nåt?
Tja, din våning är en manifestation av ditt omedvetna.
Och den där dörren verkar vara enda vägen in och ut.
Mitt antagande-
-är att gå rakt igenom den.
Den börjar tömmas.
Hon är redo.
Kara, det är jag.
Hon bör vara okej.
Den öppnas inte.
Du bör vara okej.
Varför vaknar hon inte?
Varför öppnas den inte?
Din kropp är okej.
Vi tömde tanken, du har inte tagit skada av dvalan.
Så varför är jag fast i min hjärna?
Det är inget fel på din hjärna. Det har vi uteslutit.
Det är du som har nivå 12-intellektet, varför klurar du inte ut det?
Tja, det utesluter det fysiska.
Så en annan förklaring undantagen-
- skulle jag säga att det enda som behåller dig här är du.
Det låter inte klokt.
För jag är den som vill komma härifrån.
Så varför öppnas den inte?
Den öppnade för mig tidigare.
För att släppa in mig. Att komma ut...
En annan sak.
Finns det nåt skäl till att ditt undermedvetna vill...
...hindra dig att ta dig härifrån?
Självbevarelse kanske?
Jag är inte rädd.
Du blev svårt misshandlad.
Rädsla är en logisk respons på ett sånt stimuli.
Jag är inte rädd!
Kom igen, Kara, släpp taget.
Brainy kommer att lösa det.
Lova inte för mycket.
Jag har aldrig sett nåt sånt här förut.
Förlåt.
Okänsligt.
Vad händer om hon inte vaknar?
Ju längre hon förblir medvetslös-
-desto troligare att det blir permanent.
Reign anfaller igen.
Jag får in en uppdatering.
Hon har attackerat ett meth-labb.
Snutarna kom, hon anföll dem också.
Jag kör en till skanning på Kara.
Mon-El.
Vi kan inte riskera det.
Riskera vad då?
Om 1000 år så blir jordbruksplaneten Winath mörk.
Vår vän, Ayla, som kommer därifrån, åker för att kolla upp det.
Winath var ett paradis men Ayla fann det...
Decimerat.
Det var helt uttorkat.
Vi kallar varelserna som gjort det Fördärvet.
De äter allt som kommer i deras väg.
Och Brainy hittade ett sätt att stoppa dem-
- men de var på oss innan vi kunde använda det.
Så vi gömde informationen på det säkraste stället vi kunde hitta.
Vår DNA. Där den inte kan försvinna eller bli stulen.
Den är inskriven i våra gener.
Så om vi dör, kommer vår DNA inte att överleva till framtiden.
Och allt går förlorat.
Du anar inte hur gärna jag önskar att vi kunde hjälpa.
Se bara till att min syster vaknar.
J'onn, hur går det med Sundown?
Ljudvapnen är nästan klara-
- men granaterna kommer att ta minst en timme.
Och vi vet fortfarande inte var Reign kommer att slå till härnäst.
Tror jag vet ett sätt att förekomma henne.
Du, chefen-
- James ringde precis.
Jag ser inte relevansen.
Det verkar som om han skapat lite problem mellan Kara-
-och Lena Luthor.
Och eftersom vi har en timme...
Nej, inte nu igen.
Förödmjukelsen.
Kara, är du där inne?
Ja, jag kommer.
Lena, vilken överraskning.
Du har inte svarat i telefon. Jag var orolig.
Ja, jag bara försökt sova bort den här...
...influensan.
- Tja... - Kycklingsoppa.
Så snällt av dig.
Kan du fatta vad som händer där ute?
Ja, jag har hållit mig ajour.
Jag är reporter för en nationell nyhetsorganisation.
Jag vet. Du jobbar för mig.
Febern har verkligen gått dig åt huvudet.
Du anar inte hur mycket jag inte känner mig som mig själv.
Hör på, jag vet att det är oviktigt-
- med tanke på allt som pågår just nu, men...
Du hade rätt om spänningen.
James och jag kysstes.
Gratulerar.
Ja, alltså.
James är fantastisk på att kyssas, som du säkert vet.
Men i morse betedde han sig väldigt underligt.
Olsen kan vara gåtfull.
Tja, jag vet vad det handlar om.
Min bror är Lex, James är Supermans bästa vän-
- och i en minut glömde jag bort att jag heter Luthor.
Ett misstag jag inte kommer att begå igen.
Så är det säkert inte.
Olsen tycker om dig.
Väldigt mycket.
Jag kan försäkra dig att om James beter sig konstigt-
-så är det inte på grund av ditt namn.
Och här skulle jag försöka få dig att må bättre.
Jag går tillbaka jobbet.
Du borde vila.
Ja, chefen.
Agent Schott, få mig aldrig att göra det där igen.
Ingen Supergirl, inget kavalleri och Reign är stark.
Hon vet inte vad vi är kapabla till.
- Vi ska visa henne. - Redo?
Jag har precis haft ett samtal om-
- James Olsens märkvärdiga förmåga att kyssas.
Det här blir en baggis.
Ner på golvet! Titta inte på mig!
Ner på golvet! Detta är ett rån! Titta inte på mig!
Rör inte den där knappen!
Ingen rör sig!
Skynda på!
Ni har blivit varnade.
Ta emot.
Elda på henne!
Nu!
Nej!
Är du okej?
Bortsett från att mitt skenben gått av.
Och Reign?
Hon skakade av sig kryptoniten som ingenting.
Ja, tack. Det är bra så.
Samma mängd slog ut Kara.
Så varför var Reign resistent?
Hon kanske är mer än kryptonsk.
Nej, jorden gjorde henne illa-
-bara inte tillräckligt.
Har du en plan?
Koncentrera det.
Rakt in i blodet på henne. Halsvenen borde funka.
Bara ett smärre krångel.
Vem är stark nog att slå till henne med sprutan?
Folk i framtiden räknar med oss-
-vi kan inte bli involverade.
Du säger det hela tiden.
Att det här inte är vår strid.
Men Tommy och Gina då?
"Man lever för kampen när det är allt man har."
Bon Jovi.
Eller var det en lögn?
Nej, det är sant.
Jag vet att vi hade en plan-
- men det är meningen att vi ska hjälpa folk.
Vi har svurit att hjälpa folk.
Och dessa människor behöver vår hjälp nu.
Det är dem vi är.
Varför städar du?
Inget av det här är på riktigt.
Jag vet inte.
Jag antar att jag tycker om att lägga tillbaka saker i ordning.
Och hjärnan är ursprungligen som en tom vind-
- och man måste fylla den med de möbler man vill ha.
Det är Sherlock Holmes.
Det var de här möblerna jag valde.
Förenkling.
Men, ja, fortsätt.
Så det är nåt härinne som mitt undermedvetna vill att jag ska se.
Det är...
Det är faktiskt ingen dum idé.
Varför tänkte inte jag på det?
Jag är så ledsen.
Jag har orsakat det här.
Jag var den som drev in dig i den där striden.
Jag sa att Kara Danvers var min favoritperson-
-och sa sen åt dig att glömma den du var.
Och nu, är jag...
Jag vet inte om vi kan göra det här utan dig.
Hade du ett husdjur?
Ja.
Men om det här är mitt undermedvetna som försöker säga mig nånting-
-så förstår jag det inte.
Det kan vara neuroner som fyrar av slumpmässigt. Vad heter den?
Streaky.
Jag hittade honom på gatan, precis efter att jag anlänt till jorden.
Han var också hemlös.
Du kände ett känslomässigt släktskap.
Ja. Visst.
Vi var kompisar.
Jag brukade gå ut och mata honom varje kväll.
Jag ville inte röra honom.
Jag var så stark. Jag kunde ha skadat honom.
Så jag övade på att vara försiktig.
Och sen, en dag-
-klappade jag honom.
Och han spann.
Och allting var okej.
Jag kände mig som en utomjording på jorden så länge-
- och han hjälpte mig att känna mig mänsklig.
Reign hittar större måltavlor.
Hon vill lära oss en extrem läxa.
Hon kommer att rensa ut syndarna som vårt samhälle låst in.
De hon tycker beviljats nåd.
Hon kommer att anfalla Albatross Bay.
Nej, hon är redan där.
Hon kommer att döda alla. Fångar, vakter, det spelar ingen roll.
De blir lätta offer.
- Jag åker. - Nej, det kan du inte.
Inte ensam. Hon är för stark.
Ni vet att vi har sovit i många år.
Och vi behöver lite motion.
Ni skämtar?
Den här killen.
Stoppa henne!
"Jurus arvtagare, förnyelsens arkitekt-
-jag överlämnar mig till dig.'
För Rao är ljuset, men han var född av eld."
Hur känner du till de orden?
Jag väcktes till dem.
Människor är snabba att hävda frälsning i mötet med döden.
Tror du att det räcker för att jag ska spara dig?
Ni måste inte spara mig.
Ni kan bara låta mig tjäna er.
Jag tror vi har hennes uppmärksamhet.
Det menar du inte.
Ni kommer inte att störa mitt uppdrag.
Att störa är vår specialitet.
Jag har kommit för att rensa den här världen från synd.
Kände inte för att börja med dig själv?
Jag tillhör inte den här världen.
Inte vi heller.
Kopplar in kanonerna.
Aloian anfallsformation.
Slåss du?
Sprock:
Sa jag det högt?
Vad händer där ute?
Liten, pytte, bebisstrid.
Men låt oss fortsätta prata.
Det hjälper mig att sluta tänka på det här på liv eller död-scenariot.
Det är precis vad du borde tänka på.
Jag kan göra flera saker samtidigt.
Jag löser faktiskt ditt söndagskorsord just nu.
Sex ner är "Anguilloform".
- Mon-El, utrym! - Var inte här. Gå och hjälp dem.
För vad det nu är värt-
- verkar det som om Supergirl hade ett rätt bra liv.
Det här är inte Supergirls grejer, det är...
Karas.
Din syster sa nåt liknande för ett par minuter sen.
Vad då?
Hon sa att Kara Danvers är hennes favoritperson.
Försiktig, Brainy, du har en dyrbar last ombord.
Hon slog ut tre-kanonerna.
Tar en minut att få tillbaka det online.
Dags att skicka tillbaka dig till hålet du kom ifrån.
Herregud. Kara.
Hej.
Jag måste hjälpa dem.
Nej, de använder kryptonit.
Spelar ingen roll om det gör mig sårbar-
-jag använder det emot henne.
Reign kommer inte att ana nåt.
Om man försvarar en syndare, måste man vara en syndare.
Och jag kommer att utplåna den här världens synder.
Jag trodde att du var död.
Jag blev bättre.
Nu!
Nu ska jag rensa dig från synd.
Vi slog henne. För tillfället.
Tack för att ni kämpade med oss.
Det var en ära.
- Jag kommer strax tillbaka. - Okej.
Du, Kara.
Jag var verkligen orolig för dig.
När du inte vaknade.
Jag bryr mig fortfarande om dig.
Jag vet.
Det var härligt att strida ihop igen.
Ja.
Jag har saknat det.
Hej.
Det är du.
Är du kortare?
Föreslår du att jag ökade på min längd-
-när jag fanns i ditt medvetande-
- så att du kunde se mig som en mer stabil och trovärdig person-
-och därför hjälpa mig att hjälpa dig?
Visst.
Ja.
- Det var precis det jag gjorde. - Okej.
Trevligt att träffas i verkliga livet.
Sover du nånsin?
Tja, Supergirl har precis vaknat ur en koma-
- i tid för att rädda en hop fångar som skulle avrättas olagligen-
-av en mordisk utomjording.
Så vill du hellre att jag sover eller jobbar?
Jobbar.
Hur mår Kara?
Hon är fortfarande sjuk.
Men du vet, vi pratade, och trots sitt feberfyllda delirium-
-fick hon mig att inse en del grejer.
Jag är van vid att folk instinktivt hatar mig för att jag är en Luthor-
- och jag fick din obekvämlighet gentemot Kara-
-till att bli obekvämlighet gentemot mig-
-så jag stötte bort dig.
Och jag vill inte göra det längre.
Bra.
För jag tycker verkligen om dig, Lena Luthor.
Kom hit.
Och det är mitt mästerverk.
Det är verkligen nåt.
Vänta, låt mig...
Vad är det här för nåt?
Ett-noll-ett-noll-ett-noll-ett...
Brainiac-5.
Ja. Det är kod.
Jag måste bara bekräfta att J'onn låtsades vara mig, men sjuk-
- och sen pratade han om att kyssa James med Lena.
Ja.
Det är konstigt.
Önskar att jag kunde ha sett det.
Jag är bara glad att du mår bra.
Du visste att jag skulle komma tillbaka.
Jag var verkligen orolig över den här.
Genuint.
Men att åtminstone veta att Brainy kunde kommunicera med dig-
-det hjälpte.
- Hur var det? - Jättekonstigt.
Det var liksom, upplysande.
Jag var tvungen att minnas vem jag var-
-för att kunna vakna.
Fick mig att se hela Mon-El-situationen annorlunda.
Hur då?
- Jag menar, det gör fortfarande ont. - Ja.
Men...
Jag blir starkare på grund av det. Vad som än händer.
Ja.
Jag är helnöjd med din nyfunna visdom.
Du kanske borde undvika komor i framtiden?
Det skulle jag verkligen uppskatta.
- För att vara ärlig... - Vet du, jag ska försöka.
Tack så väldigt mycket.
Japp, har precis fått en ny flaska rödvin.
Vad hände?
Supergirl stoppade mig.
Hon hade vänner jag inte förväntat mig.
Du har också vänner.
Vad menar du?
Det finns andra som du.
Varför berättade du inte det?
Du hade inte visat vad du gick för.
Men nu har du det.
Du måste bara veta hur du ska hitta dem.
Jag kan hjälpa dig med det.
Starkare tillsammans.
Subrip: TomTen
Översättning: Sara Ritzen Awunor