Detta har hänt...
- Upp, upp? - Och iväg.
Jag heter M'gann M'orzz. Jag är Mars sista dotter.
Är du en vit marsian?
- Jag ville vara din vän. - Du är min vän.
Jag åker tillbaka till Mars.
Hejdå, miss marsian.
Vår mystiska utomjording är från Daxam, Kryptons systervärld.
- Jag heter Mon-El. - Daxam finns kvar,
men är ödemark nu.
Jag vill bli en superhjälte och hålla igång världen.
Jag har aldrig känt så här för nån annan.
Kara och jag dejtar. Ja, det är fantastiskt.
Det här är mina föräldrar. Drottning Rhea och kung Lar Gand av Daxam.
Jag vill inte vara er prins längre.
Krypton har tagit allt ifrån mig.
- Vi måste gå vidare. - Det ska vi inte.
Du svek mig, min kära.
Tack för att du kom, mamma.
Välkommen till New Daxam.
Det är Cat Grant.
Jag har varit borta ett tag, men är tillbaka.
Du trodde verkligen att du vunnit.
Superman?
Det här är min planet.
Det här är mitt folk.
Du får inte göra dem illa.
Vad har du gjort med honom?
En gång sa jag att min planet var full av era lik.
Men det var inte bara grön kryptonit som regnade ner från himlen,
utan det finns många fler sätt att skada såna som ni
än att bara försvaga er.
Silverkryptonit. Din kusin är så lik dig.
Vårdslös, dum, möter faran med huvudet före.
Jag hade inte kunnat gillra en bättre fälla.
Kal. Det är jag, Kara.
Han ser dig inte.
Han ser sin värsta fiende.
Du borde ha hållit dig borta, Zod.
Din kropp kommer att ligga död vid mina fötter, Kal-El.
Den här planetens folk kommer att knäböja inför mig.
Hör på, Kal.
Du är hans dödliga fiende, Supergirl.
Den person han fruktar mest.
Du kommer att ta allt ifrån honom.
Så den här gången kommer han inte att tveka.
Den här gången kommer han att skydda sin planet.
- Den här gången... - Jag ska stoppa dig för alltid.
Var inte rädd.
Jag ska förstöra din värld.
Håll dig borta från dem!
Håll er lugna, fortsätt framåt!
Den här vägen.
- Vad är det, kanonen? - Nej, det är nåt annat.
DES-systemet registrerade en kryptonitsignatur
i National Citys centrum.
KRYPTONITNIVÅER UPPTÄCKTA
Herregud. Kara.
Vad i hela världen?
Jag ska döda alla som du älskar.
Du måste kämpa emot!
Det är bra.
Jag ska hjälpa dig. Jag är här.
Vi stannar här lite till.
- Hur länge? - Till imorgon.
Okej, vi åker imorgon.
Och du har alltid på dig den här. Den är vacker.
- Ja, det var min mammas. - Jaså?
Hon gav mig den samma dag som jag lämnade Krypton.
Jag hade precis sett Kal-El skjutas upp i rymden.
Vår värld rasade runt henne
men till och med då såg hon på mig, log och sa
att så länge jag hade den här skulle jag aldrig vara ensam.
Hon skulle vara med mig i mina drömmar.
Jag vet att vi inte kan stanna hela dagen,
men vi kan väl stanna lite till.
Men du är inte här, Kara.
Va?
Du är i fästningen.
Du är oskadd.
Vad hände?
Du svimmade av och sen vaknade du,
flög hit oss och svimmade igen.
- Ta det lugnt. - Det känns som...
Fick du en smäll av Superman?
- Mer än en. - Ja.
Kal.
Kara?
Vad hände?
Schackspelet har varit i familjen Luthors ägo i flera generationer.
Kom du för att skälla på mig
för att jag inte vårdar familjeklenoderna?
Eller klandra mig för det som händer?
Hur kunde du låta den kvinnan lura dig?
Jag lärde dig att vara en forskare som ifrågasätter allt.
Nej, du lärde mig att tvivla på mig själv.
Att söka bekräftelse på andra håll,
till den grad att jag tog emot den från den första mentorn som erbjöd den.
Jag är ledsen.
Det är jag, Lena.
När du besökte mig i fängelset
ville jag verkligen vara en bättre mamma.
Men varje gång jag fått chansen att välja dig framför nåt annat
har jag valt nåt annat.
Vad bra att du var ärlig för första gången i ditt liv.
Jag har rättfärdigat hemskt beteende för goda ändamål.
Men jag hade rätt.
Hotet var verkligt.
Men jag satsade kanske på fel barn att stoppa det.
Transmatportalen som du skapade var lysande.
Om du kunde göra så med portalen
kan du kanske göra nåt med den här.
Är den från Lex valv?
Han skapade den för att bli av med Superman.
Fungerar den?
Den skulle behöva justeras.
Men om du kan det
skulle du bli den Luthor som räddar världen.
Silverkryptonit.
Den var ny.
Hela tiden trodde jag att jag slogs mot Zod.
Det försvagade mig inte alls.
- Det kan ha gjort det. - Nej.
Jag hade min fulla styrka och du slog mig.
Jag är bara glad att vi är oskadda båda två.
Men vi måste komma på en plan för att besegra Rhea,
annars fortsätter hon att jaga oss.
Positronkanonen var vårt enda vapen
som kunde tränga igenom deras skepps sköldar.
Finns det nåt lika kraftfullt här?
Inte ett vapen.
Men jag har kanske nåt.
- Vadå? - Information.
Det fanns nåt i arkiven om de tidiga krigen med Daxam.
Det vore mycket lättare med Kelex.
Ledsen att jag var tvungen att spränga honom.
Det gör inget, men du är skyldig mig en ny robot.
"Daccam or"? Det har jag aldrig hört talas om.
Den är gammal, men fungerar kanske.
- Ja! - Kara.
Hur är det?
Mycket bättre nu.
- Förlåt. - Jösses.
Hej. Du minns nog inte mig.
Winn Schott, geni på DEO?
Kul att se dig.
- Det är bra... - Bra.
Jag älskar dig.
Och du dejtar min kusin.
Ja, sir.
Mon-El av Daxam.
Fast inte som de andra från Daxam.
De som dödar?
Du måste vara en bra kille, annars skulle hon inte vara med dig.
Vad händer här, Winn?
J'onn är fortfarande medvetslös, men läget är stabilt.
Vi har evakuerat alla daxamitsoldater från byggnaden.
Vi har hittat ett sätt att bli av med daxamiterna
i Ensamhetens fästnings arkiv.
Vadå?
- Daccam or. - Nej.
Nej. Aldrig i livet.
Det är vårt enda val.
VAPENSTRÅLNING ÖKAR
Vad är det?
Energivapnen i daxamitskeppen laddar.
De tänker attackera.
Winn, jag vill prata öga mot öga med Rhea.
Kanonerna har nästan nått full styrka, min drottning.
Informera mig när vi är redo att avfyra.
Drottning Rhea av Daxam.
Jag, Supergirl, jordens mästare åberopar den heliga riten Daccam or,
att möta dig i en strid framför gudarna.
Må mitt folks öde vila i mitt öde.
Hon uttalade den heliga eden.
Hur ska du svara?
Daccam or. Jag accepterar din utmaning, Supergirl.
Vi duellerar om fyra timmar.
Daxam försäkrar att det blir din sista.
Vad hände precis?
Skeppets strålningssignatur minskar.
Deras vapen tappar kraft.
Vad gjorde du?
Hon tänker avsluta det här.
Du har satt igång en tvekamp skapad av barbarer.
De har förekommit sen vi kröp ut ur grottorna på Daxam
med stenar och pinnar.
Vinner jag, ryker hon. De ryker allihop.
De är bundna av en gammal lag att fredligt lämna planeten.
- Hon kommer inte att vinna. - Men om hon gör det, då?
Vet du vad som händer då?
Då måste du se hur hon beträder den här planeten
och förtrycker alla.
Jag måste besegra henne.
Varför inte Superman? Är det inte hans kamp också?
Det är allas kamp.
Men Kara besegrade mig precis.
Hon är jordens mästare.
Jag har inte tid med att du är rädd.
Du måste vara stark.
Snälla, vakna snart. Vi behöver dig.
Det är sant. Du måste vakna.
M'gann.
Dina vänner behöver dig.
Den stora striden kommer.
Jag vet inte om jag är stark nog för att hjälpa dem.
Oroa dig inte. Allt ordnar sig.
Vakna nu.
Tack och lov.
Du.
Var är M'gann?
Du har varit borta i flera dagar. Du är lite förvirrad.
Hon var precis här!
Nej, hon är på Mars.
Vad har hänt här?
Allt.
Den har kallats århundradets intergalaktiska kamp.
Supergirl och Rhea av Daxam möts i en tvekamp...
Känn ingen press.
...om vår Världs öde.
Vi måste stoppa det här.
Hej, pappa björn!
Försiktigt!
- Fint att se dig på fötter. - Välkommen, min vän.
Ska du vara uppe och gå?
Du behöver all hjälp du kan få.
Alex berättade om ditt erbjudande. Vi skaffar allt du behöver.
Men just nu måste det där hanteras.
Vi vill inte ha oskyldiga civila där när du kämpar mot Rhea.
Tessmacher, koppla upp Snapper!
Hans utskickade är helt kraftlösa.
Var är fällan? Var är drivet?
Var är siffrorna och var är min latte?
Jag har skrivit i tolv timmar.
Jag behöver koffein, kolhydrater och...
Clark-choklad.
Och vad för dig hit?
Jag ville bara se vad jag kunde hjälpa till med.
Du gillar faror, eller hur, Clark Kent?
Ännu ett skäl till att det inte var förnuftigt med Lois.
På tal om det,
du måste prata förnuft med din vän, James Olsen.
Jimmy?
Han har sprungit runt som Darth Vader och slagit ner skurkar.
Och jag vill inte se
en rymdinkräktare slakta honom med livssvärdet.
Jag tror att du menar "ljussvärd".
Ja, och Darth Vader slår ner de goda.
Just det.
Om du säger det så... Jag har aldrig sett Star Wars.
Och, Ker-rah, var har du hållit hus?
Nej, nej. Du föreställer anställd här som reporter
och Supergirl är där ute och står inför den största skärmytslingen nånsin
så du vill kanske ut och rapportera?
Ja, det är därför vi är här.
Kampen mellan Rhea och Supergirl.
Fortsätt.
Supergirl gav oss en exklusiv intervju.
I utbyte mot?
En förfrågan.
Hon vill att du tonar ner...
Hur ska jag uttrycka det?
Den sensationella tonen som kampen har fått i media.
Jag vet inte hur det ska gå till.
Folk börjar äntligen ta upp kampen. De reser sig.
Supergirl vill inte att nån ska komma dit och bli skadad.
Och jag känner ingen som bryr sig mer om folket än du.
Ännu en gång är du den enda som förstår mig, Kansas.
Jag försöker.
Visst. Det är en överenskommelse.
Vad tror du, Ker-rah?
Är Supergirl redo för det här?
- Hon sa att hon är det. - Vad bra.
Då satsar jag allt på Tjejen av Stål.
Gå nu ut och säg åt Supergirl
att vi hejar på henne allihop.
Visst. Trevligt att ses, miss Grant.
De där stora, gröna ögonen.
Jag lovar att när han tar av glasögonen
är han en tiger i sängen.
Herregud, jag hoppas att Rhea dödar mig.
Du kan aldrig gissa vem som vill träffa oss.
Så klart att ni två skulle göra entré.
Tyvärr är det så här hon är när hon uppför sig.
Vad ville du?
Min dotter vet hur hon ska rädda oss.
Det är nånting som min bror uppfann för att skydda människorna
medan atmosfären bestrålas av kryptonit.
Det hade gjort planeten obeboelig för er båda.
Tur att min kusin satte honom i fängelse innan han fick den att fungera.
Tur för dig att jag hittade den.
Jag har studerat den
och jag kan nog ändra den till att bestråla atmosfären med bly
istället för kryptonit.
Bara en spårmängd, ofarlig för människan.
Men atmosfären skulle bli giftig för daxamiter.
Utomjordingarna skulle tvingas fly.
Eller stanna och dö.
Alla?
De skulle aldrig kunna återvända.
Inte ens Rheas son.
Mon-El skulle tvingas att lämna jorden.
Visste du att han dejtade Kara Danvers?
Börja jobba.
Vad ville Lillian?
Lillian och Lena vet ett idiotsäkert sätt
att göra sig av med daxamiter om Kara inte besegrar Rhea.
Det är en apparat som förser jordens atmosfär med bly.
Ingen daxamit skulle överleva på den här planeten.
Förutom Mon-El, eller hur?
Mon-El kan överleva lite längre än de andra.
Han har exponerats för vår sol i några månader.
Om det behövs, så använd den.
Jag vill inte orsaka lidande för planeten.
Nej, så blir det inte.
Jag sa åt Lena att sätta igång, men jag vill göra nåt klart.
Vi behöver inte använda apparaten.
Och jag ska besegra henne.
Din mamma kommer att åka iväg för gott.
Agent Schott, gå till L-Corp. Hjälp Lillian och Lena Luthor.
Javisst.
Jag följer med dig.
- Du kan inte slåss för mig. - Men jag kan vara med dig.
- Jag vet att du vill gå, men... - Nej. Du blir en bra tvåa.
Men jag kan behöva din hjälp, Kal.
Träna med mig. Se till att jag får jobba tills jag möter henne.
Det är bra.
Du lär dig fort. Jag lärde mig det på Warworld.
Vad är det?
Jag bara...
Det känns som om jag är på väg att få allt som jag har drömt om.
Familj, vänner, ett jobb som jag älskar.
Ett liv som en hjälte, det hade jag aldrig kunnat föreställa mig.
Och Mon-El.
Besegrar jag Rhea får jag behålla allt det där.
Jag vet inte om det är möjligt.
Jag vet inte om det är möjligt att få allt man vill ha.
Det är det.
Men bara för att du har jobbat för det.
När jag slåss, oavsett mot vem,
så slåss jag alltid för Lois.
Jag slåss med henne här inne.
De som vi älskar, de är...
De är ännu en hemlig superkraft.
Se till att han är med dig.
Det är dags.
Jag är här för dig.
Jag vet.
Du har visst tagit med moraliskt stöd.
Det gjorde visst du också.
När du har avyttrats,
har jag då ditt ord på att dina styrkor lägger sina vapen?
Att staden, nationen och planeten kommer att överlämnas.
På hedersord.
Och om jag besegrar dig tar er invasion slut.
Du åker härifrån en gång för alla.
För jorden.
Du gick med på Daccam or. Skicka tillbaka dem!
Du kommer att vanära dig själv framför gudarna.
Mina gudar bryr sig bara om min seger.
Nej, att förstöra staden är inte svaret.
En förstörd stad behöver en ny ledare att bygga upp den.
Gå.
Var en hjälte.
Kara är ensam.
KAOS I NATIONAL CITY
Supergirl tar hand om Rhea.
Just nu måste vi hjälpa människorna i byggnaden.
"Vi?"
Starkare tillsammans
Broder
Alex, du har befälet.
Oroa dig inte, jag skyddar dig.
Du börjar bli trött.
Gör slut på mig, då.
Slå mig.
Se det som en gåva.
Är du redo att ge upp?
Knappast.
På grund av ditt folk har kryptonit förgiftat hela min värld.
Jag har burit det över galaxer.
Det är en del av mig nu.
Så kom igen, slå mig.
Får jag... Ja.
Tack, Winn.
Jag är rätt bra i krissituationer.
- Herregud! - Vi ser det.
Jag gillar dig inte.
- Det är klart. - Sätt på den. Vi kan avsluta det.
Aldrig! Nej, det kan ni inte göra.
- För mycket står på spel. - Mamma!
Nej!
- Du sa att den fungerade. - Det gör den.
Jag gav Supergirl fjärrkontrollen. Bara hon kan slå på den.
Vi borde ringa DEO.
Låt dem meddela Supergirl att den är redo.
Kom igen, ut härifrån.
Ta förrädaren.
Förlåt att jag inte är ledsen.
Sätt er i säkerhet!
Superman, vi har mål ovanför National City Hospital.
Jag är på väg.
Ta kryptoniern.
Det här är värre än Myriad.
Jag trodde inte att jag skulle säga det.
Han försökte åtminstone.
- Du kom. - Du ringde.
- De följde dig. - Oroa dig inte. De är vänner.
Det tar inte slut här.
Vi har Star City och Metropolis.
Jag tänker förstöra stad efter stad tills hela din värld är borta.
Det här är mitt hem.
Och jag ska skydda det.
Det spelar ingen roll om jag lever eller dör,
vi fortsätter att komma tillbaka.
Supergirl, de har spårat alla skolor, sjukhus
och kommunala byggnader i staden.
De tänker förstöra allt.
Jag är hemskt ledsen.
Äntligen.
Mon-El.
Snälla.
Rädda mig.
Som du räddade pappa?
Mon-El. Nej. Snälla.
Jag ska föra dig i säkerhet.
Jag för dig i säkerhet.
- Det gör inget. - Nej. Sluta.
Gör nåt, Alex.
Säg Vad jag ska göra.
Kara, det finns inget att göra.
Hela atmosfären har påverkats.
- Hur lång tid har han? - Jag vet inte. Några minuter.
Det var värt det.
Sluta.
Alex...
Gör mig en tjänst.
- Du klarar det. Jag stöttar dig. - Kara...
- Nej, prata inte.
Spara din energi.
Jag måste säga nåt.
Var jag än hamnar
är jag bättre tack vare dig.
Du kommer att vara i mitt hjärta.
Jag lovar att vara den man
som du trodde att jag kunde bli.
Jag lovar.
Du gjorde mig så lycklig.
Här.
Ta det här.
Det skyddar dig.
Jag älskar dig.
Jag borde ha sagt det förut.
Jag älskar dig.
Okej.
Du måste gå.
FIRANDE PÅ GATORNA
Jag måste hem.
Jag vet.
Allt väl?
Javisst.
Jag gjorde det rätta.
Det var mycket mer än så.
Jag hade inte klarat det.
Du behöver inte försöka få mig att må bättre.
Det gör jag inte. Jag är ödmjuk inför dig.
Jag vill tro att om jag skulle behöva välja mellan
Lois och världen, men...
Jag skulle nog inte kunna det.
Du är så mycket starkare än jag.
Starkare än jag nånsin kommer att bli.
Tack.
Hälsa Lois från mig.
Du har förändrat mig för alltid.
- Jag är glad att du är här M'gann. - Så klart att jag är här.
Och du tog med en armé.
Jag är visst inte den enda vita marsianen som ångrar sig,
misstycker och slåss.
Vi är många.
Vi försöker förändra saker. Göra morgondagen bättre.
Den gamla och den nya världen.
Hur visste du att du skulle komma?
Ditt sinne ropade.
Jag kände hur du föll.
Du behövde mig.
Jag hoppas att du inte kom av pliktkänsla.
Kan du stanna?
- Ett tag. - Bra.
Det var ett ögonblick i år
då jag kände mig helt bruten.
När jag ångrade ett val som förändrade mitt liv.
Sen tvingade du dig in i mitt hem,
slog armarna om mig och sa:
"Jag är stolt över dig."
Det kändes inte bättre just då,
men det var nåt att hålla fast vid.
Jag är så stolt över dig.
Vill du att jag ska stanna över natten?
Jag kan stanna så länge du vill.
Nej. Gå till din flickvän.
Jag behöver veta att ni är lyckliga.
Som jag vill med Winn och Lyra.
J'onn och M'gann. Clark och Lois.
Alla andras världar har inte stannat.
Du behöver inte bete dig så.
Vad behöver du just nu?
Bara...
Släpp henne aldrig.
Okej?
Hon klarar sig.
Jag hoppas det.
Du.
Jag känner Danverstjejerna. Ni är tuffa.
Gift dig med mig.
Ursäkta?
Jag menar det.
Gift dig med mig. Snälla.
Lillian Luthor, på anti-utomjordingsorganisationen
DAXAMITERNA RETIRERAR
Cadmus tar på sig ansvaret
för att ha rensat bort daxamitinkräktarna från National City
och ha skapat fred på jorden.
Falska nyheter. Skitsnack.
Vad är det med ditt ansikte?
- Va? Har jag nåt där? - Den där rynkan.
Den får små rynkor att skjuta upp under ögonen.
Staden har räddats undan modefascisten.
Varför ser du ut som om din värld håller på att gå under?
Det är personligt.
Medan du har varit borta har jag haft ett förhållande.
Har Ker-rah Danvers en pojkvän?
Ett år i en jurta och jag missar allt.
Hade en pojkvän.
För första gången nånsin gillade jag verkligen nån,
älskade nån.
Och det fungerade inte.
Det gör så ont.
Alla i min närhet har lyckliga förhållanden.
Och jag trodde att jag också kunde ha det.
Men...
Jag börjar tro att det inte ingår i mitt öde.
Nej!
Och det kommer från en kvinna som varit gift fyra gånger.
- Fyra? - Det skulle ha varit fem,
men jag sa nej till Rob Lowe.
Två gånger, faktiskt.
Det känns som om smärtan aldrig kommer att försvinna.
Det sa jag om att föda barn.
Men det gjorde den.
Och det gör den. Du förstår...
Det som gör kvinnor starka
är att vi vågar vara sårbara.
Vi kan känna djupet i våra känslor
och vi vet att vi kan ta oss igenom det.
Förresten,
du har åstadkommit stora saker i år.
Dina artiklar.
"Slavmånen", "Utomjordsregistrering", "Utomjordsfajtklubben".
Det är väldigt kraftfullt.
Och din prosa.
Din prosa är inte dålig.
Den är inte fantastisk, men inte dålig.
- Har du läst dem? - Ja.
Ja. Det är 2017 och de har trådlöst i Himalaya.
Men du, min kära, är på en hjälteresa.
Som Joseph Campbell skulle säga.
Och du har påträffat ett hinder,
men du kommer att sväva över det, precis som jag hade gjort.
Förutom att du inte kommer att bära Louboutinskor.
Senaste nytt.
En brand har bränt ner två byggnader på västra sidan av staden.
- Brandmän har... - Faktiskt, så...
Det är nåt jag måste göra som jag glömde.
- Jag måste gå. - Visst.
Tack.
Ta dem, Supergirl.
35 ÅR SEDAN...
DAGEN KRYPTON DOG
Är den redo?
Den borde överleva resan.
Den kommer att växa sig stark på jorden.
Sen, då?
Sen kommer den att styra.
Subrip: TomTen
Översättning: Annika Vasiliadou
Swedish