Tidligere denne sesongen.
- Opp... - Og avsted.
Jeg heter M'gann M'orzz. Jeg er Mars' siste datter.
- Jeg ville være vennen din. - Det er du.
- Jeg drar til Mars. - Adjø, marsboer.
Romvesenet er fra Daxam, Kryptons søsterplanet.
- Jeg heter Mon-El. - Daxam er en ødemark.
Jeg vil bli en superhelt.
Jeg har aldri følt det sånn før.
Kara og jeg deiter.
Dette er foreldrene mine dronning Rhea og kong Lar Gand.
Jeg er ikke prins mer!
Krypton har tatt alt fra meg.
- Vi klarer oss. - Nei.
Du svek meg.
Takk for besøket, mamma.
Velkommen til det nye Daxam.
Det er Cat Grant. Jeg har vært borte en stund.
Trodde du at du hadde vunnet?
- Supermann? - Dette er min planet.
Dette er folket mitt.
Du får ikke lov til å skade dem.
Hva har du gjort med ham?
Min planet var pepret med lik fra planeten din.
Det falt ikke bare grønn kryptonitt fra himmelen.
Det fins flere måter å skade din art på enn å bare svekke dere.
Sølvkryptonitt. Fetteren din er så lik deg.
Lettsindig, dum... Stuper med hodet først ut i farene.
En bedre felle fins ikke.
Kal. Det er meg, Kara!
Å, han ser ikke deg.
- Han ser sin verste fiende. - Du skulle ha holdt deg unna, Zod.
Likene skal ligge for mine føtter, Kal-El.
Denne planeten skal knele for meg.
Hør på meg, Kal.
Du er hans erkefiende, den personen han frykter mest.
Du kommer til å ta fra ham alt.
Denne gangen nøler han ikke.
Denne gangen beskytter han planeten.
- Denne gangen... - Stopper jeg deg for godt.
Ikke vær redd.
Jeg skal knuse verdenen din.
Hold deg unna dem!
Alle forholder seg rolig, bare gå videre!
- Er et kanonen? - Noe annet.
DEO-systemet har registrert store mengder kryptonitt.
Herregud. Kara.
Hva i helsike?
Jeg skal ta livet av alle du er glad i!
Du må kjempe imot.
Hei, hei. Alt er i orden. Jeg har deg. Jeg er her.
Kan ikke vi bare bli her litt lenger?
- Hvor lenge? - Til i morgen.
Ja vel, morgendagsdame.
Du har alltid på deg dette. Det er nydelig.
Det tilhørte moren min.
Hun ga meg det da jeg dro fra Krypton.
Jeg hadde sett lille Kal-El bli skutt ut i rommet.
Verden falt i grus rundt henne, men likevel-
-så hun på meg og smilte og sa-
- at så lenge jeg hadde dette, ville jeg aldri være alene.
Hun var med meg i drømmene.
Vi kan ikke bli her hele dagen, men la oss bli litt til.
- Men du er ikke her, Kara? - Hva?
Du er i fortet.
- Hei. Du er i god behold. - Hva skjedde?
Du svimte, av våknet, fløy oss hit og svimte av igjen.
- Jeg føler... - At du fikk bank av Supermann?
Gjentatte ganger.
Kal.
Kara?
Hva skjedde?
Sjakkbrettet har vært i Luthor-familiens eie i generasjoner.
Skal du kjefte fordi jeg ikke viser respekt-
-eller gi meg skylden for det?
Hvordan kunne du la henne lure deg?
Jeg lærte deg å stille spørsmål til alt.
Du lærte meg å tvile på meg selv-
-og å se etter bekreftelse-
-fra den første som tilbød meg det.
Jeg er lei for det. Jeg er det, Lena.
Da du besøkte meg i fengsel, -
-ville jeg være en bedre mor.
Men hver gang jeg hadde muligheten til å velge deg framfor noe annet...
...så valgte jeg noe annet.
Gratulerer med din første ærlige uttalelse i livet.
Jeg har rettferdiggjort dårlig adferd av gode grunner.
Men jeg hadde rett.
Trusselen var reell.
Men kanskje jeg trodde at feil barn kunne hindre den.
Transmaterialeportalen du skapte, var genial, Lena.
Hvis du kan gjøre det med portalen, -
-kan du kanskje gjøre noe med dette.
- Er det fra hvelvet til Lex? - Han ville bli kvitt Supermann.
- Fungerer det? - Det må tilpasses.
Klarer du det, blir du Luthoren som redder verden.
Sølvkryptonitt. Det var nytt.
Jeg trodde at jeg kjempet mot Zod.
Jeg ble ikke svakere overhodet.
Nei. Jeg hadde full styrke, og du slo meg.
Jeg er glad vi er i behold.
Men vi trenger å legge en plan for å bekjempe Rhea.
Positronkanonen var det eneste som brøt gjennom skjoldet deres.
Fins det noe like kraftig her?
Ikke noe våpen. Men jeg har noe vi kan bruke.
- Hva da? - Informasjon.
Det sto noe i arkivene om krigene mot Daxam.
Det hadde vært enklere med Kelex.
Beklager, jeg måtte sprenge ham.
Det går fint, men du skylder meg en ny robot.
Dakkam Ur? Det har jeg aldri hørt om.
Det er gammelt, men det kan fungere.
- Ja, ja, ja! - Kara!
- Går det bra? - Jeg føler meg så mye bedre nå.
Du husker vel ikke meg.
Winn Schott, DEOs husgeni?
- Godt å se deg, kompis. - Det er godt...
Bra.
- Og du deiter kusinen min. - Ja. Mon-El av Daxam.
Men ikke som de andre fra Daxam. De drepende folka...
Du er nok en bra kar om hun vil ha deg.
Hva foregår her, Winn?
J'onn er bevisstløs, men stabil.
Alle daxamittsoldater er ute av huset.
Vi har funnet en måte å bli kvitt dem på i Ensomhetens fort.
Hvordan da?
- Dakkam Ur. - Nei. Nei, nei. Aldri i livet.
Det er vår eneste sjanse!
- Hva er det? - De lader opp våpnene.
- De skal angripe igjen. - Gi meg kontakt med Rhea, Winn.
Kanonene har snart nådd full styrke, min dronning.
Gi meg beskjed når vi er klare til å skyte.
Dronning Rhea av Daxam.
Jeg, Supergirl, Jordens beskytter, -
- kaller til det hellige ritualet Dakkam Ur.
Å møte deg til dyst i gudenes åsyn.
Måtte mitt folks skjebne hvile på min.
Hun avla den hellige eden. Hvordan skal du svare?
Dakkam Ur.
Jeg tar imot utfordringen.
Vi skal duellere om fire timer.
Daxam forsikrer deg om at det blir din siste.
Hva skjedde nå?
Strålingen minker. De lader ut våpnene.
- Hva gjorde du? - Hun skal få en slutt på dette.
Du bruker et ritual som er oppfunnet av barbarer.
Man har brukt det siden vi krabbet ut av hulen vår.
Hvis jeg vinner, forsvinner de.
En eldgammel lov påbyr dem å dra.
- Hun vinner ikke. - Hva om hun gjør det?
Vet du hva som vil skje?
Da må du stå og se på at hun tramper over alle på planeten.
Jeg må bare slå henne.
Er ikke dette Supermanns kamp også?
Det er alles kamp.
Men Kara beseiret meg. Hun er Jordens beskytter.
Jeg har ikke tid til at du skal være redd.
Du må være sterk.
Vær så snill, J'onn. Våkne snart. Vi trenger deg.
Det er sant. Du er nødt til å våkne.
M'gann...
Vennene dine trenger deg. Den store kampen nærmer seg.
Jeg vet ikke om jeg er sterk nok.
Ikke vær redd. Alt kommer til å ordne seg.
Våkne nå.
Takk og pris!
- Hei. - Hvor er M'gann?
Du er nok litt forvirret.
- Hun var her! - Nei. Hun er på Mars.
- Hva har skjedd her? - Alt.
De kaller det århundrets intergalaktiske kamp.
Supergirl og Rhea av Daxam skal møtes i et oppgjør...
Ikke noe press.
Vi er nødt til å begrense dette.
Hei, storegutt!
- Godt å se at du er på beina. - Burde du være det?
Dere trenger hjelp. Alex fortalte om tilbudet.
Vi skaffer deg alt du trenger. Men nå må vi ta oss av det der.
Vi kan ikke ha sivile tilskuere til kampen.
Tessmacher, få Snapper på tråden. Sendingene hans er helt tannløse.
Hvor er ledemotivet, hvor er statistikken, og hvor er latten?
Jeg har skrevet i 12 timer. Jeg trenger koffein og en...
...Clark-sjokolade.
Og si meg så, hva fører deg til disse kanter?
Jeg ville bare hjelpe til.
Ja, du elsker vel fare, Clark Kent.
Nok en grunn til å ikke fatte hva det var med Lois.
Apropos. Du må få din venn James Olsen til å fatte ett og annet.
Han har gått rundt som Darth Vader og gitt skurkene juling.
Og jeg vil ikke at et romvesen skal kveste ham med lettsverdet.
- Du mener vel lyssverd? - Og Darth Vader gir skurkene juling.
Samme det. Jeg har aldri sett "Star Wars".
Og hvor har du vært, "Kiera"?
Nei, nei. Du er angivelig ansatt som journalist her.
Supergirl skal ut i karrierens største kamp.
Kanskje du skal være journalist nå.
Det er på grunn av kampen mellom Rhea og Supergirl vi er her.
Supergirl ga oss et eksklusivt intervju.
- I bytte mot... - En anmodning.
Hun vil at du skal tone ned... Hva skal jeg si...
...den sensasjonelle tonen i media.
Jeg vet ikke helt.
Endelig kjemper mot, de reiser seg.
Supergirl vil ikke at folk skal bli skadet.
Jeg vet ikke om noen som bryr seg mer om folk.
Nok engang, "Kansas", er du den eneste som forstår meg.
Jeg prøver.
Greit. Avtale.
Og hva tror du, "Kiera"? Tror du at Supergirl er klar?
Hun sa at hun er det.
Da satser jeg alt på ståljenta.
Fortell Supergirl at alle sammen heier på henne.
Ja vel. Godt å se deg, Ms. Grant.
Det store grønne øynene...
Når han tar av seg de brillene, er han en tiger i senga.
Gud. Håper Rhea dreper meg.
Du gjetter aldri hvem som vil treffe oss.
Dere to gjør selvsagt en entré.
Det er sånn hun oppfører seg bra.
- Hva vil dere? - Datteren min kan redde oss.
Broren min ville beskytte folk når han fylte atmosfæren med kryptonitt.
Jorden hadde blitt ubeboelig for dere.
Heldigvis satte fetteren min han i fengsel først.
Og heldigvis fant jeg den.
Jeg kan konvertere den, -
- slik at den fyller atmosfæren med bly isteden.
En ufarlig mengde for mennesker.
Men atmosfæren blir giftig for daxamitter.
Romvesenene må reise. Eller blir her og dø.
Alle sammen?
De kan aldri komme tilbake. Selv ikke Rheas sønn.
Mon-El måtte ha reist.
Han deiter Kara Danvers.
Sett i gang.
Hva ville Lillian?
Lillian og Lena har en metode for å bli kvitt daxamittene.
Atmosfæren vil bli fylt med bly.
Ingen daxamitter vil overleve her.
Unntatt Mon-El, vel?
Mon-El kan overleve litt lenger enn de andre.
Han har blitt eksponert for gul sol en stund.
Men hvis det kreves, bruker du den. Planeten skal ikke lide for meg.
Nei. Det kommer ikke til å bli sånn.
Jeg ba Lena om å starte, men én ting skal være klart.
Vi kommer ikke til å trenge metoden. Og jeg kommer til å beseire henne.
Moren din skal dra. For godt.
Schott, dra til L-Corp og bistå Lillian og Lena Luthor.
Ja, selvsagt.
Jeg blir med.
- Du kan ikke slåss. - Jeg kan stille opp for deg.
- Du vil nok, men... - Nei, du støtter henne.
Men jeg kan trenge din hjelp til å sparre med meg til vi skal møtes.
Det er bra. Bra.
Du lærer fort. Jeg lærte det av Warworld.
- Hva er det? - Jeg bare...
Jeg føler at jeg nesten har fått alt jeg har ønsket meg.
Familie, venner, en jobb jeg elsker, -
- et liv som helt som jeg aldri kunne ha sett for meg.
Og Mon-El.
Hvis jeg beseirer Rhea, får jeg beholde alt det.
Jeg vet ikke om det er mulig.
Jeg vet ikke om man kan få alt man vil.
Det kan man, -
- men bare fordi du har jobbet for det.
Uansett hvem jeg kjemper mot eller hvor jeg kjemper, -
- kjemper jeg alltid for Lois. Jeg kjemper med henne her.
De som vi er glad i, er enda en hemmelig superkraft.
Ha ham med deg.
Tiden er inne.
- Jeg stiller opp for deg. - Jeg vet det.
Du har med moralsk støtte.
Det har visst du også.
Så når jeg har kvittet meg med deg, -
-legger styrkene deres ned våpnene.
Byen, landet og planeten overgir seg.
Det har du mitt æresord på.
Beseirer jeg deg, er invasjonen over.
Du reiser. Én gang for alle.
- For Jorden. - For Jorden.
Du godtok Dakkam Ur. Send dem tilbake!
- Du blir vanæret i gudene åsyn. - De bryr seg bare om at jeg seirer.
Å ødelegge byen er ikke løsningen.
En ødelagt by trenger en ny leder til å bygge seg opp igjen.
Gå. Vær en helt.
Kara er alene.
Supergirl tar seg av Rhea. Vi må hjelpe de i bygningen.
"Vi"?
- El Mayara. - U-th-aur.
- Du tar ledelsen, Alex. - Jeg er her for å støtte deg.
Du begynner å bli sliten.
Så gjør deg ferdig med meg. Slå meg. Se på det som en gave.
Klar til å gi opp?
Ikke akkurat.
På grunn av ditt folk, ble planeten forgiftet av kryptonitt.
Jeg har tatt det med meg på tvers av galakser.
Den er en del av meg nå.
Så kom igjen. Få meg til å blø.
Kan jeg få...? Takk, Winn.
Jeg er god til å takle kriser. Herregud!
- Det ser vi. - Jeg liker ikke deg.
- Den er ferdig. - Skru den på.
- Nei! Du kan ikke. - Det er for mye som står på spill!
Nei!
- Du sa at den funket. - Supergirl har fjernkontrollen.
Bare hun kan slå den på.
Ring DEO og be dem si til Supergirl at den er klar.
Hei. Kom igjen. Kom deg vekk.
Ta forræderen!
Ikke unnskyld.
Det henger romskip over National City Hospital.
På vei.
Ta kryptonen!
Dette er verre enn Myriad. Trodde aldri jeg skulle si det.
Miss Grant!
Han prøvde i det minste.
Overgi deg, marsboer.
- Du kom, jo. - Du varslet meg.
- De fulgte etter deg. - De er venner.
Det ender ikke her. Vi tar Star City og Metropolis også.
Jeg skal knuse by etter by helt til din verden er borte.
Dette er mitt hjem!
Og jeg har tenkt å beskytte det.
Det spiller ingen rolle om jeg lever eller dør.
Det kommer stadig flere av oss.
De sikter seg inn på skoler, sykehus og offentlige bygninger.
De vil knuse alt.
Jeg er så lei for det.
Endelig.
Vær så snill, Mon-El. Redd meg.
Sånn som du reddet far?
Mon-El! Nei, vær så snill.
Jeg skal ta deg med til et sted der du er trygg.
- Det er greit. - Nei, slutt.
Alex! Si hva jeg skal gjøre!
Det er ikke noe å gjøre. Hele atmosfæren er endret.
- Hvor lang tid har han? - Noen minutter.
- Det var verdt det. - Ikke si sånt. Slutt opp.
Alex? Kan du gjøre noe for meg?
- Det går fint. Jeg har deg. - Kara...
Ikke snakk. Du må spare på kreftene.
Jeg må si deg noe.
Uansett hvor jeg drar, gjør du meg til et bedre menneske.
Du lever i hjertet mitt.
Jeg lover at jeg skal bli den mannen du trodde at jeg kunne bli.
Jeg lover.
Du har gjort meg så lykkelig.
Her.
Ta dette. Ta det. Det kommer til å beskytte deg.
Jeg elsker deg.
Jeg burde ha sagt det før.
Jeg elsker deg.
Greit. Nå er du nødt til å dra. Du er nødt til å dra!
Jeg må dra hjem.
Jeg vet det.
Går det greit?
Selvfølgelig.
Jeg gjorde det rette.
Dette er større enn som så.
Jeg kunne ikke ha klart det. Jeg er ydmyk overfor deg.
Jeg vil gjerne tro at hvis jeg måtte velge mellom Lois og planeten...
Men jeg kunne nok ikke ha klart det. Du er så mye sterkere enn meg.
- Sterkere enn jeg noensinne blir. - Takk.
Hils Lois fra meg.
Så fint at du er her, M'gann.
- Selvsagt. - Og du har med en hær.
Jeg er ikke den eneste hvite marsboeren som angrer, -
-er uenig og kjemper mot.
Det er mange av oss. Vi ønsker forandring.
- Og å gjør verden bedre. - Både den gamle og den nye.
Hvordan visste du at du måtte komme?
Hjernen din ropte i nød.
Jeg følte at du svant hen. Du trengte meg.
Det var vel ikke bare plikten.
- Kan du bli? - En stund.
Det var en stund i år-
-da jeg følte meg fullstendig knust.
Da jeg angret på et valg som forandret livet mitt.
Og du presset deg inn til meg, la armene rundt meg, -
-og så sa du: "Jeg er stolt av deg."
Jeg følte meg ikke bedre da, men det er noe å holde fast ved.
Jeg er så stolt av deg.
Vil du at jeg skal bli i natt? Jeg blir så lenge...
Nei. Dra til kjæresten din.
Jeg må vite at dere er lykkelige.
Akkurat som Winn og Lyra, J'onn og M'gann, Clark og Lois.
Alle andres verden har ikke stoppet opp.
Du trenger ikke å late som.
- Hva trenger du akkurat nå? - Bare...
Aldri gi slipp på henne, ok?
- Hun klarer seg. - Jeg håper det.
Du...
- Danvers-jenter knekkes ikke lett. - Gift deg med meg.
- Hva sa du? - Jeg mener det.
Gift deg med meg. Vær så snill.
Lillian Luthor, leder for anti-romvesenorganisasjonen Cadmus, -
- hevder å være ansvarlig for at daxamittene forlot byen-
-og at det er fred igjen.
Falske nyheter. Det er bare tull. Hva er galt med ansiktet ditt?
- Har jeg noe...? - Det bistre uttrykket.
Det gir deg små rynker under øynene, "Kiera".
Byen har blitt reddet fra den ufikse fascisten, -
- så hvorfor ser du ut som om det er dommedag?
Det er... privat.
Mens du har vært borte, har jeg vært i et forhold.
Har "Kiera" Danvers en kjæreste?
Jeg har gått glipp av alt.
Hadde en kjæreste.
For første gang i live likte jeg noen på ordentlig.
Jeg elsket noen.
Men det fungerte ikke.
- Det... - Gjør vondt?
Alle rundt meg er i et lykkelig forhold, -
- og trodde at jeg også kunne oppleve det.
Men jeg lurer på om det ikke kan skje for meg.
Nei! Hør på en dame som har vært gift fire ganger.
Det kunne ha vært fem. Jeg sa nei til Rob Lowe.
To ganger, faktisk.
Det føles som om smerten aldri vil forsvinne.
Det sa jeg om fødselen også.
Men det gjorde den, og det kommer den til å gjøre.
Det som gjør kvinner sterke, -
-er at vi tør å være sårbare.
Vi har evnen til å kjenne hvor dypt følelsene stikker, -
- og vi vet at vi kommer til å klare oss gjennom det.
Og forresten har du gjort store prestasjoner i år.
Artiklene dine, Slavers Moon, romvesenregisteret, kampklubben...
Det er store greier.
Og prosaen din er slett ikke verst.
Ikke bra, men ikke ille.
- Har du lest den? - Ja.
Jeg leste den fra 2017, og de har trådløst i Himalaya.
Du, min kjære, er på en heltereise, som Joseph Campbell ville ha sagt.
Og du har kommet til et hinder, men du svever over det.
Akkurat som jeg ville ha gjort.
Bortsett fra at du ikke går i Louboutin.
Det brenner i to bygninger på vestsiden av byen. Brannvesenet...
Det er faktisk noe jeg glemte at jeg må gjøre.
- For all del. - Takk.
Gå og ta dem, Supergirl.
35 ÅR TIDLIGERE...
DEN DAGEN DA KRYPTON DØDE
Er den klar?
Den bør overleve reisen.
- Den vokser seg sterk på Jorden. - Og hva så?
Og så vil den herske over den.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com