När jag var barn, var min planet Krypton döende.
Jag sändes till jorden för att skydda min kusin.
Min rymdkapsel slogs ur kurs
och när jag kom hit,
hade min kusin växt upp
och blivit Superman.
Jag dolde mina krafter,
tills nyligen när en olycka tvingade mig att avslöja mig.
För de flesta
är jag assistent på Catco Worldwide Media.
Men i hemlighet arbetar jag
med min syster för DEO.
Vi skyddar staden mot utomjordingar
och alla andra som vill skada den.
Jag är Supergirl.
Detta har hänt...
James?
Du har skapat en kraft som kan ta över galaxen.
Allt detta ska bli vårt.
Alla i stan påverkas av den utomjordiska signalen.
- Ta emot. - De är som robotar.
Nej!
Gud.
Om du kommer till National City tar Myriad över dig med.
Jag tänker hjälpa henne...
...till varje pris.
Jag slåss inte mot min syster.
Du har inget val.
Döda Alex Denvers eller dödas av henne.
Oavsett...
Förlorar du.
Alex, jag vet att du är där.
Du är inte dig själv. Du vill inte göra detta.
Du ger mig inget val.
När du återförenas med Astra i Raos sken,
säg till henne att hennes önskningar har besannats.
Sluta, Alex!
Du är inte dig själv.
Marsianerna skyddar ditt sinne.
Vem vet hur länge, som han ser ut.
Så länge det krävs.
Om ni bara hade kunnat skydda Alex.
Nu måste hennes mamma se det.
Alex, du kan övervinna det.
Det vet jag att du kan.
Du skadar inte mig. Du skadar inte Kara.
Vi är ju familj.
Starkare tillsammans.
Alex, du är starkast av oss alla.
Det sa alltid din pappa.
Jag vet att han vakar över dig.
Han skulle vara så stolt.
Din pappa trodde på dig.
Jag tror också på dig.
Du är Alex Denvers
och inget i världen kan ändra på det.
Så kom tillbaka till oss.
Snälla, kom tillbaka.
- Mamma?
Förlåt.
- Förlåt - Det är ingen fara.
Jag är så ledsen.
Så Supergirls plan är att sända en symbol...
- För hopp. - För hopp.
- Med ett tal. - Ett tal?
Också om hopp.
Hur ska hon skära igenom Myriad och nå folket?
Supergirl är min skyddsling,
och att nå folk är det jag gör.
Och det finns forskning som stöder min plan.
- Max? - Myriad jobbar genom att stänga ned
kopplingen mellan amygdala
och rostrala anteriora gördelvindlingen.
Delarna av människohjärnan som ger optimism och hopp.
Under Myriad kunde jag se och höra,
men var som en främling för mig själv.
Sen sa mamma nåt om pappa
och det var som om nåt kopplades om i hjärnan.
Plötsligt kunde jag känna igen.
Jag kunde känna hopp.
Och det ska hon ge dem
när Max får igång kopplingarna.
Om. Maskinen är en dinosaurie.
Om jag får upp talet på TV
och symbolen på datorer och telefoner,
är jag ännu smartare än jag trodde.
Okej, vi är klara.
Hon är också klar.
Om tre, två...
Alla i National City.
Det här är Supergirl,
och jag hoppas att ni hör mig.
Vi har blivit angripna.
Mammor och pappor,
vänner och grannar, barn, allihop,
har stoppats av en ond makt
större än världen tidigare sett.
Er angripare försöker ta er fria vilja,
er individualitet,
ert sinne.
Allt som gör er till det ni är.
När man blir angripen så här,
är det lätt tappa hoppet.
Vi drar oss tillbaka, tappar styrkan,
tappar bort oss själva.
Jag vet.
Jag förlorade allt när jag var liten.
När jag landade på planeten,
var jag ledsen och ensam.
Men jag upptäckte
att det finns så mycket kärlek i världen,
bara att hämta,
och alla ni i National City,
ni hjälpte mig.
Ni lät mig bli den jag var ämnad att bli.
Jag fick mig själv tillbaka.
Ni gjorde mig starkare än jag trodde var möjligt,
och det älskar jag er för.
I var och en av er,
finns det ett ljus, en ande,
som inte kan kvävas.
Som inte ger upp.
Jag behöver er hjälp igen.
Ni måste hoppas.
Hoppas.
Att ni minns att ni alla kan bli hjältar.
Hoppas.
Att när ni står inför en fiende
som vill förgöra ert sinne,
ska ni kämpa tillbaka och växa.
Hoppas.
Att de som en gång kan ha förtryckt er vilja,
i krisens stund kommer er till hjälp.
Hoppas.
Att ni åter får se de ansikten ni älskar
och kanske också de ni har förlorat.
Jag älskar dig, Kara.
Det fungerar.
Det gick.
Myriad har misslyckats.
Jag har misslyckats.
Men jag vägrar att låta Astras liv förgöras av det där...
Det där barnet.
Ditt enda fel var att drömma för litet.
Det finns ändlöst med världar att erövra, min älskade.
Världar utan den där blödiga blonda kryptoniern.
- Vad ska vi göra? - Vi avslutarjobbet.
Vi dödar människorna
och lämnar Kara Zor-El
som drottning över ett dött Jorden.
Tack.
- Hej. - Kara.
- Hej. - Hej.
Du...
Allt det Vi sa till dig...
Han försöker säga att vi är ledsna.
Det var inte ni. Det här är ni.
Och tack, du vet,
- för att du räddade livet på oss. - Ja.
KELLYS PARKERING
Du, Kara.
Ingen kunde ha räddat oss alla tre. Inte ens Clark.
DEO jobbar på att hitta Non och Indigo,
och när de gör det
ska de få betala för vad de gjort.
Ja.
Jag är bara glad att du är helskodd och att vi tre är samlade igen.
Jag med.
Men vi borde prata om vad som hände
precis innan Myriad slog till.
Grejen?
Ja, den där grejen.
Grejen!
Grejen har inget med mig att göra.
Bra. Jag har annat.
- Du kysste mig. - Jag kysste dig.
Just det.
Jag beklagar om jag kysste dig när du inte var dig själv,
för det är viktigt för mig att man är med på det.
Jag vet. Jag var mig själv.
I princip.
Och hur kändes det för dig själv?
Morgonmötet skulle ha börjat för 16 sekunder sen.
Ni var mer punktliga när ni var drönare.
- Snabba dig! - Senare?
- Senare. - Idag, tack.
- Efter snabbandet. - Ja.
Lucy.
Vad skönt att du är här.
Tvivlade du på att jag skulle komma?
Varför är Superman fortfarande nere för räkning?
Det vet vi inte.
Vi hoppas att han återfår medvetandet snart.
Du kan låsa fast fången J'onn J'onzz nu.
Får han handbojor? Han är skadad.
Han hjälpte till att rädda hela stan. Oss allihop.
Det han gjort efter sina brott
gör ingen skillnad, Luce.
Fattar du inte, pappa?
Så länge du ser allt i svart och vitt,
skapar du mer av sånt hat och avsky
som lät kryptonierna försöka förgöra oss idag.
Jag försöker beskydda oss.
Särskilt dig, Lucy.
Det är det som är så sorgligt.
För du skjuter bort mig från dig.
Som du gjorde med Lois.
Jag är så ledsen, J'onn.
Jag ska ändå ingenstans.
Din pappa gör det han tror är rätt.
Pappor är så mot sina döttrar.
Jag tar den där.
- Nej. - Det går bra. Jag tar den.
Att få hjärnan styrd och hamna i en dödskamp
räcker gott för en dag.
Jag måste fråga en sak, Alex,
och jag vill att du säger sanningen.
Varför sökte du och J'onn J'onzz egentligen upp mig i Midvale?
Och varför berättade du det inte?
Jag kan höra vad som helst.
Du ska nog sätta dig.
LABORATORIUM
Pappa lever fortfarande.
Va?
Nej. Det är inte möjligt.
Det har gått tio år.
J'onn såg in i sinnet på mannen som tog honom.
Han är i en hemlig anläggning som heter Cadmus.
Varför skulle han vara det?
Varför skulle de föra dit honom och hålla honom kvar så länge?
- Det går inte ihop. - Jag vet inte.
Men när Non och Indigo fångats
ska J'onn och jag hitta honom och få hem honom.
Vi hjälps åt.
Var inte detta fint?
Har du inget bättre ställe att vara på?
Som på Lord Tech?
Och hjälpa dina anställda hämta sig från allt?
Det har man psykologer till.
Jag är mer oroad av det som fortfarande pågår.
Fortfarande pågår?
Alla är skyddade.
Ingen blir kontrollerad.
Visst. Men jag ville se hur mycket skada
kryptonierna hade gjort på LTE-nätverk
och upptäckte att sen vi stängde deras hjärnstyrning
har Myriad förstärkts
tiofalt och ökar exponentiellt.
Förstärkt? Men vilket syfte?
Akutmottagningar i hela stan är fulla
av folk som har huvudvärk.
Det beror på Myriad,
som enligt mina beräkningar fortsätter förstärkas
tills kraniet sprängs.
Kryptonierna kunde inte kontrollera oss
och därför tänker de döda oss.
Allihop.
Kryptonierna använde Myriad för styrning
eftersom frekvensen penetrerar nervvävnaden.
Nu höjer de frekvensen.
Exponentiellt.
Vi pratar hopp på terahertz.
Det är som att skjuta en mygga med uzi.
Och vi är myggan.
När vågen når full potential
kommer den elektromagnetiska energin skapa ett tryck som räcker...
För att döda alla på planeten som du sa.
Jag måste berätta för James och Winn.
Gör inget förhastat.
Han har rätt.
Det skulle inte vara till hjälp.
- Hur lång tid har vi? - Fyra timmar.
Det här är inte bra.
Det är inte bra alls.
Kan du hitta källan och stänga av den?
Tur att jag jobbar bra under press.
Mina damer, ni behövs i vapenförrådet.
Hitta källan.
Att hitta dem blir det lätta.
Att besegra dem med bara dig,
det blir problemet.
Jag trodde du hade lärt dig.
Jag klarar vad som helst.
Jag vill inte vara elak. Jag vet att du klarar allt.
Men jag är orolig.
Om de andra tänkte klart
skulle de också vara det.
Du har ingen backup.
Din sidekick J'onn J'onzz är skadad,
DEO:s resurser är slut efter rymningen,
och ingen människa kan ändå åka ut dit.
Huvudena skulle explodera om de kom för nära.
Om du åker ut och slåss kanske du vinner.
Men det kanske blir ett självmordsuppdrag.
Jag slutar aldrig försöka.
Tro mig, ingen hejar på dig mer än jag gör.
Jag vill bara att du ska veta vad du ska möta
så att du är beredd.
Jag ska stoppa Non och Indigo.
Bra.
Du...
Berätta inte om mina odds för Alex.
Hej.
Du ser ut att behöva lite lunch.
De beställde nyss.
Nej, det behövs inte. Jag har redan ätit typ fyra gånger.
Jaså?
Du ser bara ut att ha lite lågt blodsocker
som när du inte ätit på 25 minuter.
Förlåt. Här.
Jag säger det inte tillräckligt ofta,
eller nånsin...
Tack.
För vadå? Det är du som...
Precis räddade alla från hjärntvätt...
Det är inte det jag menar.
Tack för att du alltid är en så bra vän.
Ända från min första dag här,
min första dag som Supergirl,
har din vänskap varit bland de bästa delarna av mitt liv.
Ta nu och ät en Red Vine.
Du börjar bli lite blödig.
Ker-rah!
Gå, tämj odjuret.
Skaffa mig en sån där Moon Juice-smoothie
med kinesiska örter som Gwyneth pratar om jämt.
Jag vill ha en varann timme.
Men du hatar kinesiska örter.
- Och Gwyneth. - Det är inte sant.
Jag gillar inte Coldplay-killen,
men sen de delade på sig gillar jag Gwynny mer.
Vi har gått igenom ett helvete de senaste dagarna.
Vi överlevde.
Ta aldrig livet för givet,
Ta alltid hand om dig,
hoppa över latte och drick grön juice.
Carpe diem.
Ms Grant.
Jag vill att du ska veta att det är en ära att jobba för dig.
Du är min förebild
och leder staden med sån styrka och elegans
och under den taggiga ytan
har du större hjärta än nån jag känner.
Jag...
Jag vill bara säga
tack för att du är en bra mentor och vän.
Okej...
Det var antingen ett begravningstal eller ett självmordsbrev.
Har du nåt att berätta?
Nej, jag följde bara ditt råd.
Carpe diem.
Okej.
Du har gjort gott intryck på mig också, Ker-rah.
Hämta nu juicen. Snabba på.
Hej.
Jag tänkte precis på dig.
- Gjorde du? - Ja.
Jag tänkte att vi borde
avsluta samtalet vi blev avbrutna från.
Ja, vi blir visst alltid avbrutna,
eller hur?
Ja.
Det kanske ska vara så.
- Vad menar du? - Jag menar,
du och jag kanske inte är ämnade för varann.
- Det var långsökt. - James,
jag känner innerst inne,
att vi kunde ha blivit lyckliga tillsammans.
Men vi missade chansen.
Nu är det viktigaste för mig att du blir lycklig.
Hitta nån
som förstår hur underbar du är.
Kara, vänta.
Varför säger du så? Vad är det med dig?
Inget. Jag bara...
Jag tycker mycket om dig, James Olsen.
Kom alltid ihåg det.
- Kara. - Jag måste gå.
Jag gillar det inte.
Tänk inte på handbojorna.
- Jag är orolig för dig. - Var inte det.
Max Lord säger att han är nära att hitta källan till vågen,
och sen har jag mitt uppdrag.
James Olsen ringde Lucy och sa att du pratat konstigt,
som om du sa hej då.
Jag ville inte oroa honom.
Jag bara...
Vi vet båda vad jag står inför.
Jag ska rädda Jorden, det lovar jag.
Men jag vet inte om jag kommer undan med livet.
Jag sa inte allt som behövde sägas innan jag lämnade Krypton
och jag ville hinna säga dem nu.
För säkerhets skull.
Jag har varit precis där du är, Kara.
Och då sa du åt mig att aldrig ge upp.
Jag ger inte upp.
Men mamma skickade mig inte till Jorden
för att bli kär i en människa, få barn,
och bo i ett hus med vitt staket.
Hon skickade mig hit för att skydda Kal-El.
Nu ska jag använda krafterna för att skydda Jorden.
Om jag dör för att göra det
är det okej.
Då träffar jag mamma igen.
Vi träffas igen under Raos sken.
- Vad har du hittat, Max? - Jag har dem.
Tack vare den här sötnosen.
En Omegahedron.
De var våra energikällor på Krypton.
En enda ger kraft åt en hel stad.
Den här ger kraft åt planetens förintelse.
Den försörjer Myriad-vågen,
och energin ökar fort.
Var gömmer sig kryptonierna?
80 mil åt nordost. Nevada.
Vad kan finnas i Nevada?
Trista bufféer och ångest.
Det är Fort Rozz.
Lämnade ni den bara där?
Försök själv flytta ett rymdskepp på en miljon ton.
Vi gjorde det enda vi kunde.
Vi gömde det med sin egen stealth-teknologi,
och kallade området en zon för kärnvapentester.
Ett perfekt gömställe.
De var där hela tiden.
Jag hittar dem.
- Jag stänger av den. - Inte ensam.
Jag följer med dig.
- Du är arresterad. - Och du är skadad.
Det är för stor risk för en ensam agent.
Jag släpper dig inte.
Du är ett hot mot nationens säkerhet.
Du dör om jag inte får göra det här uppdraget.
Hon behöver all hjälp hon kan få.
Släpp honom.
Nu.
Ta av den andra handbojan av marsianen.
Jag fixar det.
Nu gör vi det.
J'onn, Supergirl,
var försiktiga.
Tar du hand om den åt mig?
Ja.
Du sa inte hej då till din syster
Om jag säger hej då kan jag inte gå.
Hur lockar vi ut dem?
Det har vi nog redan gjort.
- Var har ni armén? - Redan i sömnpodderna.
Klara för resan som väntar
när vi gjort oss av med er två.
- Och er Omegahedron? - Den är där.
Ta den.
Slå den i bitar. Ni kan ändå inte stoppa oss.
Den är bara ett medel. Kraften kommer från henne.
Den kan du inte slå i bitar.
Det var inte det här som Astra ville.
Snälla, döda inte alla.
Din moster ville rädda planeten.
Människans utrotning kommer att göra det.
Som Noa efter översvämningen.
Fast utan Noa. Eller dig.
Vi är nästan vid krisnivån.
- Hur lång tid har vi? - Mindre än sex minuter.
Sen smäller våra skallar.
Kom igen, Supergirl.
Signalen har 80 % styrka.
Signalen har 90 % styrka.
Fem minuter.
Hälsa till dina föräldrar från mig.
Hälsa dem själv!
Det är dags för dig att träffa ditt folk, marsian.
Vi klarade det. Vi vann.
- Mår du bra? - Jag klarar mig.
Vi måste stänga av Myriad.
Den kan inte stängas av, idioter.
Jag har låst systemet.
Motorerna kan inte startas.
Ni kan inte flyga bort Fort Rozz.
Ni kan bara vänta
och se alla omkring er dö.
Men efter Krypton och Mars,
är det väl vardagsmat för er.
De kommer inte stoppa dem, va?
Det är Supergirl. Hon måste prata med dig.
Vad är det som händer?
Myriad-signalen stiger fortfarande.
Vi besegrade Non och Indigo,
men kan inte stoppa Myriad-vågen och inte starta skeppet.
Jag flyger Fort Rozz ut i rymden själv.
Jag måste få bort Myriad från planeten.
Det kan du inte göra, Kara.
I rymden finns ingen atmosfär.
Det finns ingen tyngdkraft.
Du får ingen flygkraft,
kan inte andas,
och du kan inte ta dig hem.
Det finns inget annat sätt.
- Nej. Jag ber Maz... - Vi har inte tid.
Hör på mig.
Jag kom hit för att skydda Jorden
och det tänker jag göra.
Du måste lova mig en sak.
Du måste lova mig
att när du hittar Jeremiah,
säger du åt honom
att jag aldrig slutade med glasögonen.
Han måste få veta att du och Eliza gav mig ett härligt liv.
Ett liv jag aldrig trodde att jag skulle hitta utanför Krypton.
Han måste få veta
att allt bra jag gjorde
kom från att du var min syster.
Det lärde du mig, Kara.
Jag vill att du har ett bra liv.
Jag vill att du blir kär och lycklig.
Jag vill att du gör allt
som du inte kunde som min syster.
Kara...
Lova mig det.
Jag kan inte.
Du måste lova det, Alex. Vi har inte tid.
Jag lovar.
Bra. Okej.
- Jag måste gå nu. - Hör på...
Jag älskar dig, Kara.
Jag älskar dig.
Kara?
Vad hände?
Du räddade världen.
Och sen räddade jag dig med din podd.
Du är inte den enda tuffingen i familjen.
Och...
Den här är din.
Jag tror att din mamma hade gillat mina pilotfärdigheter.
Det finns massor med folk där ute som vill säga tack.
Givakt!
Jag har pratat med presidenten.
Hon står i skuld till dig, Supergirl.
Och det gör jag med.
Hon känner också till vilket otroligt mod
du uppvisade, J'onn J'onzz.
Hon ger dig fullständig benådning
och återinställer dig som chef för DEO.
I min frånvaro har major Lane utfört uppgifterna som chef
med expertis och integritet.
Är det en sak jag lärt mig,
är det att ledare är starkare tillsammans.
Från och med nu är vi alla i samma team.
Inga fler hemligheter.
Hemligheter skyddar ingen.
De förstör bara det vi försöker åstadkomma,
fred.
Även om vi besegrat Non och Myriad,
finns ondskan kvar
och det finns fler faror att möta.
Våra fiender är hemma, utomlands
och i skyarna utanför vår värld.
CLARK: MIN HJÄLTE
CLARK! OMG! HUR MÅR DU?
AJ. ÄR DET SÅ HÄR BAKSMÄLLA KÄNNS?
DU ÄR TYDLIGEN MYCKET TUFFARE
HAR DU INTE FATTAT DET FÖRUT?
DU RÄDDADE VÄRLDEN. DU SKA VARA STOLT.
Vad...
- Vad är det? - En arkivbox.
Används normalt för banala privatsaker
när man eskorteras till hissen i skam.
Eller tvingas, vid behov.
- Vad gör du? - Hjälper dig packa.
Min...
Ms Grant, vad jag än gjort,
vad du än tror jag gjort, så kan jag förklara.
Vad är det här?
Det är ditt nya kontor.
Ger du mig inte sparken?
Nej. Jag befordrar dig.
Keh-rah, i två år nu,
har du inte gjort annat än ordna mina resor perfekt
och hantera mitt schema felfritt.
Du har blivit den bästa assistent jag haft.
Det är därför jag måste offra dig.
Vad ska jag...
Vad vill du att jag gör?
Jag vill att du hittar en ny assistent åt mig,
och sen tar du ledigt några dar,
och funderar på vad du vill
och sen
funderar jag på vad du har att erbjuda,
och sen pratar vi.
Verkligen? Vad jag vill?
Som är rimligt.
Och lönen blir ungefär samma,
eller helt samma,
men det är ett steg i rätt riktning, Ker-rah.
Det är slutet på din Working Girl-tid.
Om du tar vara på det,
tror jag faktiskt att du kan förändra världen.
Ms Grant.
Slutet på Working Girl får mig alltid att gråta.
Mig, med.
Om du arbetar hårt kan det finnas ett fönster i din framtid,
Kara.
Är gaffeln till vänster eller höger? Jag minns det aldrig.
Gaffel till vänster, kniv till höger.
Det är så man äter.
Hur ska jag veta det?
Jag äter med gaffeln i höger hand.
Det är för att du uppfostrades av vargar.
Sex, sju... Hörni,
vi har en plats för mycket.
Nej, låt den vara.
Den är till Jeremiah.
- När han kommer hem. - Det ska han, mamma.
Jag lovar. Vi ska hitta Project Cadmus,
- och få hem honom. - Tillsammans.
Kara, får jag låna dig en stund?
Jo,
jag har tagit många kort av Supergirl
och det här är särskilt bra.
Vad snällt.
Jag kisar.
Nej, du ler med ögonen.
Som du gör nu.
Det gör du när du är lycklig.
Jag är lycklig.
- Tack. - Visst.
Kara, gör champagne-tricket!
Kom nu!
- Det är så coolt. - Gör tricket.
- Kom hit. - Gör tricket.
Gör det. Tre, två ett!
- Vi skålar. - Okej.
- För Supergirl. - Nej, vänta.
För familjen.
Kärleken håller oss samman.
För familjen!
Vad är det?
Inte är det bra.
Podden.
Den är identisk med min.
Den är från Krypton.
Var försiktig, Supergirl.
Du vet inte vad som finns i den.
Gud.
Subrip: TomTen
Översättning: Malin Skillby, Deluxe
Swedish