Det var engang en mus, et glad lille kræ,
som boede på en mark lige under et træ.
Han var ikke bekymret og ej heller bange.
Han legede hele dagen og sov i skyggerne lange.
Men en morgen hørte musen et skrig så skinger.
En krage, sort som natten, landede med udspredte vinger.
Kragen sænkede sit næb og lagde hovedet på sned.
Og skræmte så musen, da han indledte med:
"Mørket gemmer sig for lyset og dagen.
Vær forsigtig, lille mus. Gem dig nu, for det er sagen.
Mørket er ondsindet, når det gemmeleg leger.
Det kan dukke op overalt, når det over jorden fejer.
Musen tog nogle skridt og så sig omkring.
Han snurrede rundt og så på alting.
"Der findes ikke mørke her, dit fjollede fæ.
Solen skinner jo stærkt, man må nærmest søge læ.
Men kragen skrattede og sagde: "Din dumme lille mus.
Lad ikke mørket høre dig nu.
Der er kun én ting at gøre, så hør godt efter her:
Du skal se det først, hvis du har livet kær."
Babyzombie!
Hun æder dig!
Maddie, hvad har du lavet?
Se dine hænder.
Ikke flere tuscher til dig.
- Jeg keder mig! - Tegn noget til mig, mens jeg pakker.
Sidste chance for at sige farvel!
Maddie! Hold dig væk fra vejen.
Okay, mor.
Undskyld.
- Han er kun i byen i dag. - Se det således:
Du må bare finde ud af, hvordan du vil gøre det godt igen på vejen derop.
Far!
Se, det er mig og Kayla!
Okay, kom så.
Op med dig.
- Jeg kan selv. - Okay. På med selen.
Tak, far.
Vær ikke vred.
Jeg er ked af det.
Hvis du virkelig var det, ville du være taget med.
Vi får det stadig hyggeligt. Jeg kommer bare lidt senere.
- Ring, når I er nået sikkert frem. - Vær ikke så dramatisk.
Hvornår kører du?
I eftermiddag. Så jeg er der senest til midnat.
Okay.
Måske kan du tage lidt lækkert med?
- Sig farvel til far. - Farvel, far.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker jer.
Tøseaften!
Hyg jer.
Jeg elsker dig.
Farvel, jeg elsker dig.
Så er vi der.
Endelig.
Er vi der snart?
Kom nu...!
- Hvem er du? - Jeg hedder Owen.
Hej.
Du skal bare vride cylinderen lidt.
Wow, tak.
Det var så lidt.
Jeg er en slags vagt her i området.
Sikkert, fordi jeg og min familie er de eneste, der lever her hele året.
- Gid, vi kunne gøre det noget mere. - Hvad, leve?
Førhen var vi to familier.
Den anden familie boede i jeres hus.
I mange år.
- Men så forsvandt drengen. - Forsvandt?
På min alder, cirka. Han hed Johnny.
Han var lidt... tung, hvis du forstår.
- Fandt de ham aldrig? - Nej.
Det ødelagde familien. De solgte huset, og vi så dem aldrig igen.
Jeg hedder Laura, og det her er Kayla og Maddie.
Sig hej, piger.
Godt, at møde jer, de damer.
Man møder ikke mange her, når sommeren er forbi.
Det bliver ret ensomt herude.
- Vi ville presse en tur mere ind. - Jeg forstår jer godt.
Tak for hjælpen, Owen.
Er det bare jer piger?
- Og far. - Ja, han er faktisk på vej.
Det er godt at vide.
Sig tak til Owen, piger.
Tak.
Det var så lidt.
- Tak. - Pas på jer selv.
Hold jer væk fra vandet!
- Okay! - Okay!
Jeg håber, at du er på vej.
Jeg er faktisk lidt forsinket.
- Jeg håber, at du... - Laver sjov.
Nåede I godt frem?
Ja, alt gik efter planen.
Piger, far er i telefonen.
- Hej, far! - Hej, far!
Hej, piger.
Står huset der endnu?
- Ja. - Perfekt.
Hvornår kommer du, far?
Snart.
Vi ses, far. Vi elsker dig!
Hvad er det for en lyd?
Det er... ingenting.
Jeg holdt bare ind for at tanke.
Jeg er der nok ved... ellevetiden.
- Jeg holder mig måske vågen. - Det må du hellere.
- Vi får se. Måske er du heldig. - Det er planen.
Nå ja, æg. Jeg glemte æg.
Æg.
Det fikser jeg. Vi ses snart.
Kør forsigtigt. Vi ses.
Hej...
Jeg vil gerne have dem pakket ind, tak.
Og to flasker af jeres bedste Merlot.
Hvad har du gjort?
Ingenting.
Taget!
- Jeg lægger legetøjet på legeværelset. - Nej, det er uhyggeligt!
- Nej, vær ikke en baby. - Jeg er ikke en baby!
Hallo! Jeg holder øje med jer.
Maddie.
Er du klar?
Du ser sjov ud, Kay-Kay.
Hvad er det?
Hvor fører den hen?
Piger?
Jeg er en græshoppe.
Okay? Men du er jo ikke grøn.
- Har vi grøn maling? - Nej, kun blå.
Maddie, ikke sko i sengen.
Jeg har lagt jeres nattøj frem. Så skift til det...
...og kom så nedenunder.
Hvad var det?
Ingenting.
Jeg så dig lægge noget i skuffen.
- Det er til far. - Lad mig se.
Er det i live?
Nej.
- Det skal ikke begynde at lugte. - Nej, det dufter godt.
Skift og kom ned. Jeg laver pizza.
"Musen tog nogle skridt og så sig omkring.
Han snurrede rundt og så på alting.
"Der findes ikke mørke her, dit fjollede fæ.
Solen skinner jo stærkt, man må nærmest søge læ."
Men kragen skrattede sagde: "Din dumme lille mus.
Lad ikke mørket høre dig nu."
Der er kun én ting at gøre, så hør godt efter her.
Du skal se det først, hvis du har livet kær."
- Jeg ved, hvad det er. - Gør du?
Jeg vil gerne i seng, mor.
Vil du? Historien er jo ikke slut.
Vil du ikke have din pizza?
Nej? Okay, op med dig.
"'Jeg giver dig et tip, det kan findes i dit hus.
Det bor i mørket, om end der er lys, lille mus.
Det går bag din ryg og ser dig lege.
Det svæver bag dig uden at pege.'"
- Maddie tegnede det der, ikke? - Nej, det var der allerede.
Okay?
Godt så, Kay-Kay.
Maddie, har du det varmt?
Vent.
Ja, det er bedre.
Godnat.
Er du okay, Maddie?
Hvad glor du på?
- Hej. - Hej, er I okay? Jeg har ringet.
Pokkers, jeg glemte mobilen i bilen. Undskyld.
Det er okay. Hvad laver I?
Ingenting. Pigerne legede, mens jeg pakkede ud.
Vi spiste pizza, og nu sover de.
- Hvor er du? - Jeg er nået mere end halvvejs.
Så et par timer til.
Du skulle se det. Søen er fortryllende. Der er så smukt her.
Det lyder godt. Du skulle kun bruge æg, ikke?
Shawn, du ødelægger det.
Undskyld, jeg troede, at du var færdig.
Fortsæt. Det var virkelig interessant.
Du er sådan et røvhul.
- Jeg huskede da æggene. - Du er så uromantisk.
- Vi ses om et par timer. - Jeg lod lågen stå åben.
Hængelåsen er i stykker. Vi får nok brug for en ny.
Jeg kigger på det.
Okay. Skynd dig. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Shawn?
Mor?
Der er noget galt med Maddie.
Hvad er det?
Hun er på legeværelset, men siger ingenting.
Maddie?
Madison?
Maddie?
Skatter.
Hvorfor står vinduet åben?
Mor!
Det er okay. Hun er bare syg.
Her.
Sådan, skat.
Maddie, er du okay?
Her. Jeg vasker dig lige.
- Er hun okay, mor? - Ja, hun er bare lidt syg.
Maddie? Træk vejret.
Lad mig se, hvad du har derinde. Slip, lad mig se.
Kom så, lad mig se.
Maddie... Jeg har det. Jeg har det.
Træk vejret. Vi fik det ud. Vi fik det ud. Er du okay?
Tag en dyb vejrtrækning.
Dybe vejrtrækninger. Er du okay?
Mor?
Hvad er det?
HEJ
Hvad er det her? Har I spist noget?
Ikke mig.
Bliv hos din søster.
- Maddie, se. - Et teparty!
- Jeg gemte min til far. - Hvor fandt du den?
I skoven.
Maddie, kig på mig.
Har du spist en muffin?
Nej.
Jo, du gjorde. - Hun lyver.
Okay...
Maddie, jeg er ikke vred på dig.
Men jeg skal vide, om du har spist en. Fortæl det til mor.
Undskyld.
Det er okay, skat.
FARVEL
Hvad er der?
Mor!
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Jeg er bange.
Sæt dig her, skat. Det er okay.
Sæt dig her. Er du okay, Maddie?
Jeg har ondt i maven, mor.
- Det ved jeg godt, skat. - Hvad er der med hende, mor?
Jeg ved det ikke.
Mor!
- Jeg skal bruge min telefon. - Gå ikke!
Bliv her i sofaen. Jeg går bare ud i køkkenet. Bliv der.
Pokkers.
- Nej, tænd lyset igen! - Vær stille.
Jeg går kun ud til bilen.
- Kom så, vi skal af sted. - Nej, mor!
Kom så. Kay-Kay, vi skal af sted.
- Jeg vil ikke derud! - Det er okay, men vi skal af sted.
- Bær mig! - Jeg kan ikke bære jer begge to.
- Du bliver nødt til at løbe. - Nej, mor!
Lyt til mig, skat. Lyt. Vi skal ud herfra nu.
Er du med? Du skal komme med nu. Jeg kan ikke bære jer begge to.
Du skal løbe ved siden af mig. Kan du det?
Det er okay. Jeg passer på dig. Jeg passer på dig.
Nu er vi stille.
Nej, jeg er bange!
- Nej, mor! - Kom nu, Kayla. Kom, kom.
Kom så.
Ind på bagsædet. Kom så.
Hop ind i bilen. Ind på forsædet. Hurtigt.
Maddie, Kayla...
På med den her. Hurtigt.
Åbn sikkerhedsselen!
Mor!
Kayla, træk gardinerne for.
Skynd dig.
Bliv på tæppet. Ned.
Åh, Maddie...
Maddie, kan du tage en dyb vejrtrækning?
Lad os se, om du kan synke. Tag en tår.
- Jeg skal hente medicin til Maddie. - Nej...!
Jeg skal bare ud på badeværelset.
Dygtig pige. Jeg er straks tilbage.
Jeg har det ikke så godt.
Det skal nok gå. Mor henter medicin.
Drik det her, så får du det bedre.
Nej, det hele. Det hjælper din hals med at åbne sig.
Dygtig.
Hvor er far?
Han kommer.
Han kommer snart.
Piger, gå op ovenpå. Op med jer.
Kayla, skynd dig at tage sko på.
Hvordan endte vores billede deroppe?
Det ved jeg ikke, skat.
Satte du den...
Hvorfor er vores ansigter skåret ud?
Min mave.
Jeg ved det godt.
Jeg ved det godt. Det skal nok gå.
Far er her snart.
Når han kommer, så kører han os til lægen.
Doktoren fjerner alt det slemme...
Jøsses.
- Undskyld! - Det er okay.
Det er okay. Det er ikke din skyld.
Åbn op. Så meget du kan. Åbn, åbn, åbn.
Maddie, tag en dyb vejrtrækning.
Vi bliver nødt til at skaffe hjælp, nu.
- Nej, jeg vil ikke afsted! - Du skal være modig.
- Nej! - Stop. Kig på mig, kig på mig.
Maddie er meget syg. Vi kan ikke blive her. Vi går nu.
Vi venter udenfor, så far kan se os, når han kommer.
Men han er her allerede.
Hvem, Maddie?
Far.
Hvor er han?
Under træet.
Er det far?
Nej.
Hvem så du?
MØRKET GEMMER SIG
FØLG MIG
Okay...
Hallo, Laura?
Hvad laver du?
Laura?
Du låste lågen!
Hvad fanden.
Helt ærligt!
Det er sent, og jeg har kørt hele aftenen.
Kan vi...
...lave sjov med mig i morgen?
Okay, I fik mig.
Jeg er hunderæd lige nu.
Satans!
Helt ærligt, Laura!
Hvad fanden, Laura?
Kom nu!
Hvad laver du?
Laura?
Er det dig?
Laura?
Shit.
Det går fint. Træk vejret.
Og slap af.
Det er så fint.
Kan I huske, da mormor blev syg, og vi måtte køre hende til lægen?
Ja.
Kan I huske, hvor modig hun var?
Ja, hun græd ikke engang.
Nej, hun græd ikke.
Hun var så modig, og da vi nåede frem, var alt fint.
De gav hende medicin, så hun fik det bedre.
Ja.
Når far kommer, kører han dig til lægen.
Nemlig, Kay-Kay. Når far kommer.
Indtil da skal vi være virkelig modige.
Ligesom mormor?
Ja. Ligesom mormor.
Hvad er det?
Mor?
Mor...?
Laura?
- Hvad laver du? - Det er far.
Laura?
Helt ærligt...!
Det er sent, og jeg har kørt hele aftenen.
Shawn?
Kan vi ikke bare...
Laura?
Bliv der.
Laura?
Shawn?
Helt ærligt!
Er det dig?
Shawn, er det dig?
Er det dig?
Laura?
Laura!
Laura?
Laura!
Er det dig?
JEG ER HJEMME
Åh, Shawn...
Nej!
Nej, piger!
- Far! - Det er okay!
- Han er udenfor! - Det er ikke far.
Jo, det er!
Nej, det er ikke far.
- Jo, jeg hørte ham! - Den slemme mand snyder os.
- Far! - Det er ikke far.
- Far! - Stop, ellers hører han dig.
I skal være helt stille.
Jeg vil have min far!
Luk øjnene, begge to.
Luk øjnene.
I er i sikkerhed her.
Ingen får lov til at gøre jer noget.
Det tillader jeg ikke.
Stoler I på mig?
- Mor! - Stille... Kom, kom.
Kom så, kom.
Bliv her. Hold den her.
- Kan du løbe? - Jeg vil ikke udenfor.
Lyt. Kan du huske, at jeg sagde, at ingen får lov at gøre jer ondt?
Kom, hold fast i mine bukser.
Vær så stille som muligt.
Så stille som muligt.
Kayla, Kayla...
Stop, stop.
Maddie!
Ind i huset! Løb!
Skynd jer! Løb!
Er I okay? Er I okay? Fortæl!
- Han tager os! - Tving os ikke derud!
Nej, vi skal ikke derud. Det lover jeg.
Mor?
Mor, han tegnede os.
Op ovenpå! Afsted!
Op ovenpå! Nu!
Afsted!
Okay. Det skal nok gå, skat.
Mor?
- Kommer han? - Stille.
Det skal nok gå.
Vi må vente til i morgen, og så ordner det hele sig.
Mor?
Nej, Kayla. Bliv der.
Hej, mor.
Far kommer snart.
Jeg vil hjem.
Det vil jeg også.
Det er okay. Vi tager snart hjem.
Vi tager snart hjem.
Hvad er der, mor?
Æggene...
Bilen...
Bilen.
- Nej! - Det er okay. Gå herind.
- Jeg skal hente noget. - Gå ikke!
- Nej, jeg går bare nedenunder. - Nej, mor!
Piger, det ordner sig. Slip mig, Kayla. Stop, stop.
Kayla, du er en stor pige.
Du er så modig. I er så modige, begge to.
Jeg lover, at jeg er tilbage lige om lidt, okay?
Her, tænd den her.
Her.
Her, kig på den. Tæl sekunderne.
En, to... tre.
I skal tælle til 20, okay?
Jeg er tilbage, før I når til 20. I må ikke gå ud herfra før, jeg er tilbage.
Begynd at tælle.
En...
...to...
...tolv...
...tretten...
...sytten...
...atten...
...nitten...
...tyve.
- Vi tager fars bil. Kom. - Er han her?
Ja. Tag min hånd. Kom.
Tag min hånd.
Forsvind fra vores hus!
Jeg har en pistol!
Skrid, for fanden!
Heroppe!
Hjælp, vi er heroppe!
Heroppe! Ja, ja!
Heroppe! Hallo!
Hjælp! Heroppe!
Ja!
Hjælp! Heroppe!
Hjælp! -Tilbage.
Jeg kan ikke høre, hvad du siger.
Hjælp!
Nej! Bag dig! Bag dig!
Hvad?
Bag dig!
Nej!
Hvad er der?
Kayla, Maddie, vi må væk herfra.
Mor! Nej!
Kom tilbage, mor!
Mor!
Jeg kan ikke høre hende.
Hun kommer ikke tilbage.
Nej, Kayla.
Mor?
Mor!
- Du skal være stille. - Nej, jeg vil have mor!
Stille, han hører dig.
Vi henter far. Kom, Maddie.
- Kom, Maddie. - Nej, nej...
Det er far. Kom.
Er du sikker?
- Mor sagde, at han er i bilen. - Jeg er bange!
Du må holde den.
Skal jeg gå forrest?
Okay.
Kan du høre det?
Far!
Far?
Mor!
Løb! Løb!
Det er bare et trick. Det er ikke far!
Løb, Maddie! Skynd dig!
Mor!
Afsted!
Det er okay at være bange.
Jeg hedder John.
Jeg voksede op her i huset for længe siden.
Mor!
I kommer her hvert år.
- Jeg har holdt øje med jer længe. - Lad os være i fred!
Jeg har altid været her...
...og har ventet.
Men I har aldrig set mig.
Den der bog...
Den, som I læste...
Jeg fik den, da jeg var dreng.
Jeg plejede at forsøge at gætte svaret.
Men jeg tog fejl.
Ligesom jer.
Jeg efterlod den her...
...så I ville finde den.
Så I kunne forstå.
Nu skal jeg lave en ny bog.
Det findes et mørke rundt om jer.
Men det er ikke en skygge.
Mørket er jeg!
Nej!
Maddie! Hjælp!
Nej! Maddie! Nej!
Nej! Nej...
Maddie! Maddie, vågn op.
Nej...
Maddie! Maddie...
Mor!
- Mor! - Åh, gud...
Mor!
Er I okay? Hjælp mig, Kayla.
Kom.
"Tiden er gået, lille mus. Gåden lod sig nu røbe.
Kan du se, hvor den er, så du ej længere må løbe?
For mørket gemmer sig for lyset og dagen.
Vær forsigtig, lille mus. Gem dig nu, for det er sagen."
Hvis du læser denne historie, så bliv ikke bange.
Musen gættede rigtigt og kragens kår blev trange.
Kom, mine venner, lad os nu lege.
Ved I hvor mørket skjuler sig, når solen vil stege?
Og ligesom med musen, hvis du har det rette svar...
...behøver du ikke være bange for, at han dig tager.
Mor?
Hvor blev han af?
Oversættelse: J. Petersen