Lucifer?
Hallo? Lucifer?
Var det så nemt at dræbe mig, ville jeg være død for længe siden.
Fint nok.
Men har du prøvet...
- Granat i halsen? - Ja.
Syrebad?
- Godt. Fortæret af ulve? - Ja.
Fanget i helikopterrotorblade?
Jeg har prøvet at begå selvmord siden bronzealderen.
Jeg har prøvet alt.
Endda at hoppe i en vulkan engang.
- Har du overlevet smeltet lava? - Ja, det var seks barske måneder.
Uanset hvad jeg gør, vokser jeg bare sammen igen.
Som en blåøjet, pluskæbet bændelorm.
Så hvis jeg skærer dig i to, ville der være to Piercer?
Nej. Kun én side ville hele sig.
Jeg kalder det for hovedmolekyle-teori...
Ja, Wolverines regler. Jeg er med.
Men der må være en metode, der fungerer.
Hvorfor er du så bekymret over det?
Fordi min far kastede en forbandelse på dig, at du skulle leve for evigt,
så at dræbe dig ville være en stor torn i øjet på den gamle.
Du er Djævlen. Du har nok noget
chokerende ondt i ærmet.
Mener du,
sådan noget?
- Tak. - Det var en stor fornøjelse.
Fordi den lille slemme ting blev smedet i Helvedes indre.
Ja. Dæmon-stål
Kan slå selv mig ihjel.
Så det er tid at sige farvel til Hollywood.
Farvel.
Det forstår jeg ikke. Hvordan kan det være, at det ikke fungerer?
Jeg burde have vidst,
at du ikke ville finde ud af det.
Altså, den gode nyhed er,
at vi har al tid i verden til at gøre det.
For mig er det noget skidt.
- Hej, Dan. - Hej.
Tak.
Jeg har et deja-vu. Denne gade virker så bekendt.
Det burde den også. Vi kiggede på huset
lige rundt om hjørnet.
- Lige efter Trixie blev født? - Ja.
Gode offentlige skoler, rigtig trygt kvarter.
Måske ikke.
June Lee, 34. Lokal kemilærer.
Hun boede lige nede ad gaden.
Skovstyrelsen lod flismaskinen være her over natten,
og nogen udnyttede det.
Har du snakket med tilskuerne endnu?
- Nej. Værsgo. - Okay.
Hej. Jeg er kriminalbetjent Decker.
Hvem ville gøre det mod stakkels June?
Jeg håber, at I kan hjælpe mig med det.
Er der nogen af jer, der hørte eller så noget ualmindeligt i morges?
Nej. Jeg mener, jeg hørte flismaskinen, men...
- Jeg vidste det ikke. - Er der nogen, der kender til
nogen, som ville gøre June fortræd?
Nej.
Alle elskede hende højt.
Hun var meget aktiv i lokalsamfundet.
Vi havde lige været til manicure og pedicure sammen.
Det gør mig ondt.
Tak for din hjælp, Maze.
Det var så lidt. Det gav mig faktisk tid til
at brainstorme et lille problem, jeg har.
Det her er til alt, der har vinger.
Jeg griber fat i ham, og så stikker jeg ham med min kniv.
- Okay. - Den skønhed her...
- Det her er til alt, der har horn. - Fint.
Så jeg tager fat i dem sådan her
og så!
Kniven lige ind i hjertet.
Okay. Jeg stopper dig her.
Ender disse bjørnekampe
altid med, at du stikker et offer med din kniv?
Mine knive er smedet i Helvede.
Hvor ellers burde jeg dræbe et himmelsk væsen?
Pokkers. Jeg har allerede stukket ham med en af dine knive.
Bare du havde fortalt mig det,
før jeg tog alt dette ud af kælderen.
Der er intet på Jorden eller fra Helvede.
Der må være en måde at slukke dette lys på.
Decker gør dig dødelig, ikke?
Hvad med at tjekke hvordan?
Og så gnide noget af det på Pierce.
Det er æbler og pærer. Det med Decker
er bare en grusom joke fra far.
Er det med Pierce ikke det samme?
Din far elsker hjernespil og smuthuller.
Ja, måske har du ret.
Måske burde jeg finde ud af, hvad der gør Pierce sårbar,
komme ind i hans hoved.
Ikke med en kraniesav.
Ikke endnu i hvert fald.
Hvorfor står min sofa midt i mit kontor?
Det er godt, at du er her. Vær sød at sætte dig ned.
Hvordan har du det i dag?
Hvad laver du?
At besvare et spørgsmål med et andet spørgsmål.
Det kaldes "undvigelse."
Og dit kropssprog antyder, at du er ret irriteret.
Nej. Jeg synes bare ikke om din nyistandsættelse.
Det er yderst passivt aggressivt af dig.
Hvad med at fortælle mig, hvordan du virkelig har det?
Ud af mit kontor.
Godt. Vrede. Det kaldes " et gennembrud."
Bare rolig. Du er tryg her.
Hvorfor gør du det her?
Hvordan kan jeg løse den gåde, det er at dræbe dig,
hvis jeg ikke forstår dig først?
Dine styrker, dine svagheder,
fordi alle har en kryptonit.
Så med andre ord aner du ikke, hvordan du kunne dræbe mig.
Det her er tanken.
Jeg er ikke et tudefjæs. Jeg er ikke et snakkehoved.
Så medmindre du har noget relateret til en sag,
er vores samtale slut.
Og drej mit skrivebord.
Fortæl mig nu,
at du arbejder på noget interessant.
Politikommissær, du er her stadig.
Betyder det, at du besluttede at blive, eller...
Ja, i hvert fald for nu.
Det er godt.
Det er rigtig, rigtig godt.
To "rigtig"? Virkelig?
Ja, bare fordi...
Jeg har et problem i min sag, og jeg kunne brug din hjælp.
Om flismaskinen-ofret fra forstaden, fandt vi en finger og tjekkede aftrykket.
Og det viser sig, at June Lee ikke er June Lee.
Er det en falsk identitet?
Ofrets rigtige navn er Sandra Jang, og ifølge offentlige registre
døde hun for tre år siden.
Fascinerende.
Politikommissæren har stor erfaring med falske dødsfald.
Du mener nok, fordi jeg kom fra afdelingen for forsvundne personer i Chicago.
Godt. Så vi kunne virkelig bruge din erfaring med det så.
Jeg vil også meget gerne vide alt om din erfaring.
Naturligvis.
Prøv at skaffe den originale dødsattest.
- Der må være noget der. - Det skal jeg nok.
- Jeg ved, hvad du prøver at gøre. - Hvis du mener at løse en gåde,
så ja.
Og ved at du og jeg arbejder sammen på denne sag,
vil det slå to mysterier med et smæk.
Selvfølgelig med vægt på "slå".
Så hvis vi finder ud af, hvorfor Sandra forfalskede sin død
for tre år siden, peger det måske på hendes morder.
Det er min erfaring, at folk, der forfalsker deres død,
er på flugt fra noget eller nogen.
Rigtigt. Noget eller nogen, der skræmmer dem,
der får dem til at være sårbare.
Har du nogen erfaring med det i dit eget liv, politikommissær?
Sandra kunne bestemt være på flugt.
Se hendes straffeattest.
Besiddelse og distribution af narkotika.
For en bande ved navn Korea Power.
Ikke noget almindeligt bandemedlem.
Hun var ikke et bandemedlem. Hun var en slags kemiker.
Teknikerne låste Sandras laptop op,
de fandt opskrifter på syntetiske kemiske stoffer
alle under etiketten "K-pop."
Det er en slags musik, ikke?
Åh Gud. Stakkels Daniel. Så bagud for vores tid.
K-pop er en form for ecstasy.
Det er et af de bedste.
Så Sandra solgte ikke for banden,
hun fremstillede for dem.
Gad vide, om K-pop stadig findes på markedet.
Det gjorde det i tirsdags i hvert fald.
Det er noget dejligt noget.
Den får ens hud til at ligne en chinchillaunge.
Og som natklubejer ved du måske, hvor man kan skaffe det?
Helt bestemt.
Og jeg vil gerne guide dig i din rus, kriminalbetjent,
selvom jeg ville vente på en fridag til at komme mig.
Jeg er ikke...
- Du vil presse en sælger. - Ja.
Og arbejde os opad til Korean Power
og måske finde Sandras morder.
Der er snesevis af drab forbundet med banden.
Okay. I får en ecstasy-forhandler med det samme.
Mød mig på Lux om en time.
- Okay. - Fint. Daniel?
- Ja? - Du må gerne blive.
Her har du en.
En idiot ved navn Ben Simpson,
han stak af i en stjålet isbil.
Han er 196 cm, voldeligt overfald med en blæselampe. Dødkedeligt.
Har I idioter ikke noget mere udfordrende?
Hvad er det?
- Kan du lugte det? - Axe bodyspray.
Hejsa.
- Kender jeg dig? - Det plejede du at gøre.
Jeg er Lucifers ven.
Så er vi venner?
Gud nej.
Du var en forfærdelig kælling, og jeg hadede dig.
Vi var dødelige fjender.
Det hører jeg tit.
Ja, men nu er der noget
anderledes.
Det er...
...fantastisk.
Og Gud ved, at jeg godt kunne bruge en distraktion.
Jeg har prøvet at ændre mig.
Du ved, vende bladet og det hele.
Det har ikke været nemt, men jeg er glad for, at det endelig er begyndt at.
Skinne igennem.
Noget skinner helt sikkert igennem.
Du dufter fantastisk.
Hvordan præcis sagde du, at vi kendte hinanden?
Sig ikke noget.
Jeg skal hen og svinebinde en i en isbil,
men jeg vil helt bestemt
komme tilbage.
Hvor er Pierce? Han sagde, at han ville komme.
Han har nok travlt i distriktet.
Og hvis du er bange for, at han smutter, bare rolig.
Han bliver i LA. I et stykke tid.
Jeg fik ham overtalt til at blive.
Vær ikke fjollet. Han bliver helt klart for min skyld.
Vi har ret meget tilfælles.
Javel.
Tilbage til virkeligheden hvor en sag venter på os.
- Hvor er den forhandler, du lovede? - To gange husets specialitet, tak.
Du ved, at jeg ikke drikker på arbejdet.
Værsgo. To gange husets specialitet.
Forhandler din bartender stoffer?
Troede du, jeg hyrede ham på grund af hans muskler?
Hvor fik du K-pop'en?
Den fik jeg fra Korean Power.
Bedste E i byen. Eller det plejede den at være.
Trist, men sandt.
Førhen ingen tømmermænd. Nu om morgenen
ligner ens mund Gandhis klipklapper.
- Hvad ændrede sig? - Deres kok.
Banden havde et kvindeligt kemigeni,
men jeg hørte, hun blev grådig.
- Stjal hun fra Korean Power? - Jeps.
En stor, magtfuld, skræmmende boss,
og hun stjal lige under hans næse.
Ret modigt.
- Ikke at jeg ville... - Ja, kom ud med det.
Så bossen sende nogen efter hende, ikke?
Ja, men hendes laboratorium eksploderede, før de fandt hende,
- Mærkelig ulykke. - Ulykke?
Kender du bossens navn, eller hvor vi kunne finde ham?
Ja. Brandon Hong.
Han kan godt lide at hænge ud på et karaokested i Irola.
Men disse fyre leger ikke.
Okay. Jamen...
Kom så, kriminalbetjent.
- Hvad? Hvorhen? - Til karaokesalonen.
Vi skal tale med en bandeleder.
Måske synge en duet, hvis du er eventyrlysten.
Vi skal have denne vidneforklaring bekræftet hos Vice.
Vi skal have en dommerkendelse, samle et SWAT-team.
Du ved, planlægge en bande-anholdelse.
Fint. Ville politikommissæren involvere sig i den slags?
Nej. Pierce vil ikke involvere sig, før vi har en mistænkt til ham.
Derfor burde vi bare tage til salonen og springe den del over.
Det er en nådesløs narkoboss med, hvem ved mange bevæbnede banditter?
Du kan ikke bare gå ind i dit tredelte jakkesæt
og sige: "Hejsa, narkohandlere."
Det ville jeg aldrig gøre.
HEJSA, NARKOHANDLERE!
Kom ud, hvorend I befinder jer.
- Hvem er du? - Jeg er Lucifer Morningstar,
men bare rolig. Jeg er her alene.
Der er stadig et par timer indtil politirazziaen.
- Politirazzia? - Ja.
Så som I kan se, haster det lidt.
Kan I føre mig til chefen?
- Jeres boss. - Slip af med ham.
Hvorfor prøver folk at undgå mig i dag?
- Jeg prøver bare at hjælpe. - "Hjælpe"?
- Hvem? - Dig!
Politikommissæren! Jeg kan godt lide at give, for helvede!
Og nu vil du
hjælpe mig.
Hr. Hong, tak, fordi du kom.
Så af nysgerrighed
hvordan vidste du, at vi gerne ville tale med dig?
Når man arbejder i min branche, spreder budskabet sig.
Og hvad er det for en branche?
Jeg leder Korean Power.
Vi er en kriminel organisation
specialiseret i pengeafpresning og narkotikahandel.
Og ja, Sandra Jang plejede at fremstille vores ecstasy.
Og når du er så åben omkring dine kriminelle handlinger,
gider du tilstå mordet?
Jeg ville elske at hjælpe jer, men vi står ikke bag Sandras død.
Selvom hun stjal fra dig og forfalskede sin egen død for at slippe væk?
Ja, hun var en kvik pige.
Jeg troede fuldstændigt på det gamle
"mit laboratorium sprang i luften, og jeg døde"-nummer.
Men så som en stemme fra det hinsides
- ringede hun til mig. - Sandra stjal penge fra dig
for at starte et nyt liv.
Hvorfor skulle hun kontakte dig igen?
For at betale pengene tilbage med renter.
Hun var træt af at kigge over skulderen, tror jeg.
Forstæderne gav hende en dobbelt garage og en samvittighed.
Jeg synes, det er svært at tro.
Du og dine fyrer
er ikke just kendt for jeres venlighed.
Tak.
Og du har ret. Jeg tilgav aldrig Sandra.
Men ikke for at stjæle, men for at skride.
Da jeg hørte, at hun stadig var i live,
bad jeg hende om at komme tilbage, men hun sagde nej.
Min bedste kok nogensinde.
Vores gevinst faldt over 40%, da vi mistede hendes opskrift.
Så hun var mere værd for dig levende end død.
Jeg har bedt mine fyre om at samarbejde.
Du ved, alibier og den slags for den nat, Sandra blev dræbt.
Hvad end politiet har brug for.
Okay. Du forstår,
selvom du ikke dræbte Sandra,
har du tilstået flere forbrydelser,
og vi arresterer dig.
Hvad end det kræver for at straffe Sandras morder.
Ja.
Det var den mest samarbejdsvillige storkriminelle,
jeg nogensinde har mødt.
Tog du til klubben alene?
- Hvad gjorde du ved ham? - Intet.
Jeg lavede en aftale med ham.
- Selvfølgelig. - I bytte for hans samarbejde
gav jeg ham den opskrift, vi fandt i Sandras computer.
Et par år i fængsel er en bilig pris at betale
for at fordoble ens gevinst med en bedre produkt.
Du kan ikke bare videregive tilfældige, ulovlige narko-opskrifter.
Ikke tilfældige. Den bedste.
Du ønsker ikke dårlig ecstasy
på gaderne, der ødelægger orgier
og dubstepfester, vel?
Retorisk. Min pointe er, jeg fik fat i vores mistænkte.
Kan vi så endelig involvere politikommissæren?
Vi involverer ikke Pierce, indtil vi tjekker Hongs historie,
og hvis han taler sandt,
er han ikke engang en mistænkt.
Der er en måde at finde ud af det på.
Er der?
Hvad vil vi finde der?
Vi kender allerede Sandras kriminelle fortid.
Ja, men hvad med hendes kriminelle nutid?
Sandra betalte for sit hus i kontanter. Så to ar senere
betalte hun den koreanske mafia med renter.
Okay. Hvordan tjente hun pengene?
Præcis. Det kan man ikke gøre på en kemilærers løn.
Så hvad tror vi, hackede hun banker?
Eller støvede hun sin gamle evne til at fremstille ecstasy af.
- Ja. - Okay.
Nu hvor vi ved, hvad vi leder efter,
lad os prøve at finde beviser på, at hun stadig fremstillede
og solgte stoffer.
Det er mærkeligt. Der er ingen forbindelse.
Lad mig kigge.
Lad være med at rode med det.
- Hvad bruger man den her til? - Hold op med at ryste den.
Du ødelægger den!
Du har ret, kriminalbetjent.
Det hjælper at vide, hvad man leder efter.
Er det kundelister?
Måske en vred en.
"Jeg ved, hvad du gør. Stop det, ellers er du død."
Så man kan tage pigen ud fra ecstasy-forretningen,
men ikke tage ecstasy-forretningen ud af pigen.
Det er faktisk ikke ecstasy.
Det er en slags hjemmelavet Ritalin. Det er rigtig godt.
Har han lige indrømmet at have sniffet beviser?
Den eneste ting, jeg indrømmer, er, at jeg er meget fokuseret på denne sag.
Vi tror, at Sandra tilpassede sin produkt til sine nye omgivelser.
Stræbermødre, stressede fædre...
Og Ivy League-møgunger ind imellem.
Og hvis hun solgte, antyder dødstruslerne,
at nogen ikke ville have stofferne i kvarteret.
Vi tror, hun prøvede at fastslå, hvem der sendte dem.
Og så måske fik undersøgelsen hende dræbt.
Kom tæt på naboene. Se, hvem I kan afsløre.
Okay. Jeg havde den samme idé.
Der er et hus til leje på Sandras vej.
Men ejeren vil kun leje til par.
Godt. Så du og Lucifer gør det.
Det ville jeg gerne, men jeg talte med hele kvarteret.
De ved, at jeg er strisser. Også Dan.
Så find en anden politibetjent, der kender til sagen,
til at gå under dække.
Bare rolig. Det har vi allerede.
Hejsa. Det er den store velkomst.
Men ikke på den åndssvage måde.
Vi ville bare være de første til at hilse på
det nye par på vejen.
- Jeg er Brian. Det er min kone, Anya. - Hej.
Tak. Det er så hensynsfuldt.
Skat, vi har gæster!
Okay. Brian og Anya.
- Det er Marc. - Hej.
Godt.
Plastiktallerkner? Hvad er vi, barbarer?
Har du ikke porcelæn derinde?
Du ved godt, det her ikke er ægte, ikke?
Du forstår, at denne kun er der for sagens skyld?
Den her er min chance for virkelig at lære dig at kende.
Jeg tager det her alvorligt, og det burde du også gøre
for vores skyld, og selvfølgelig også for sagen.
Så lad os bare komme derinde og give et godt show.
Skal vi?
Bare lad være med at bruge dit "afslappede Pierce" -ansigt.
Hvilket ansigt?
Så, hvordan mødte I turtelduer hinanden?
Vi var faktisk gymnasiekærester.
Vi var biologimakkere.
Han inviterede mig ud, mens vi dissekerede en krebs.
Min kone. De ting, hun husker.
Hvad med jer. Hvordan mødtes I?
- På arbejdet. - Faktisk igennem min far.
- Så sødt. - Ikke rigtigt.
Min far er et kæmpe røvhul.
Okay, ja.
Hårdt, ikke? Når forældrene ikke accepterer det.
Det er sandt. Og min far ville uden tvivl
misbillige det her, ikke, Marky Marc?
Lad os ikke begynde på det
med disse venlige mennesker, Luke.
Jeg beklager. Marc afskyr at tale om sig selv.
Han er genert.
Men tag jer ikke af det.
Jeg mener, vi er naboer nu...
- Ja. - ...trods alt.
Bare spørg ham... jeg mener os, om alt, I ønsker.
- Skal vi? - Ja.
Okay.
- Tak. - Dufter herligt.
Dejligt.
Det forstår jeg.
Da Chloe og jeg blev skilt,
var jeg så bekymret for Trixie.
Hvad hun ville tænke, når jeg skulle se hende.
Men jeg indså, at det er kvaliteten af tiden,
ikke kvantiteten, ikke?
Jeg er virkelig glad for, at vi gjorde dette.
Du er sådan en dejlig, normal fyr.
Tak, tror jeg nok.
Jeg mente det som en kompliment.
Efter de sidste par måneder
er normalt
præcis det, jeg har brug for i mit liv.
Hej, sexede.
- Hvad så, Dan? - Hej.
- Kender I to hinanden? - Ja.
Vi slog en fyr ihjel engang.
Maze...
Nej.
Hvad hun mener er, at vi engang slog tid ihjel sammen.
- Hvorfor er du her? - Er det ikke tydeligt?
Os tre?
Jeg beklager.
Havde vi...
Nej. Det havde vi ikke.
Nej, selvfølgelig ikke...
Men hvis du vil...
Hvad end du
er til.
Jeg har hørt, at det er...
Kan være styrkende, fordi jeg har læst det her feminist...
Jeg er med.
Hvis hun er.
Det er varmt.
Jøsses. Må jeg få en drink til? Tak.
Milano?
Der er ikke nødder deri, vel?
Jeg svulmer op som en ballon.
- Selvfølgelig, allergier. - Ja.
Det tænkte jeg ikke på.
Det, der gør os sårbare, er lige under vores næser.
Skaldyr, måske.
Bier? Latex?
Du ved, at jeg ikke har nogen allergier, søde.
Lad os tale om dette dejlige samfund.
I virker så fast sammentømret.
Ja, det må have været voldsomt,
da den stakkels kvinde blev fundet hakket op som hamburgerkød.
- Vores ejendomsmægler fortalte det. - Det var skrækkeligt.
Et stort tab. Vi er som en stor familie her.
De fleste af os i hvert fald.
Nogle af naboerne kan være lidt stive.
Hold nu op, skat. Det vil drengene ikke høre om, vel?
Vi ville byde dem velkommen.
Høre om hvad?
Kvartervagthunden.
Nogen har skrevet beskeder og terroriseret vejen.
"Beskær jeres hække, ellers..."
"Stop med at bruge ikke-økologisk ukrudtsfjerner, ellers skal I drikke det."
Den her vagthund virker ret optaget af havearbejde.
Nej. Folk har fået beskeder om alle mulige ting.
Høj musik, parkering, udsmykning.
Det er, som om Martha Stewart og Terminatoren fik et barn.
Har I nogen idé om, hvem denne vagthund er?
Det har vi faktisk ikke.
Jeg formoder, at vi alle har vores mysterier, ikke?
Apropos
vil I ikke gerne vide mere om den her lille enigma?
Det har været dejligt,
men husk, at vi skal op tidligt til den ting i morgen.
Jeg aner ikke, hvad du taler om, skat.
Jeg troede, du gik på toilettet.
Nej. Undskyld, jeg havde bare
brug for et par minutter.
Sandheden er, at jeg
har haft det ad helvede til på det sidste.
Det er det.
Det er ikke underligt, at jeg ville have dig.
Det er det. Jeg kan lugte det på dig.
Smerten, pinen.
Er det så tydeligt?
Det står skrevet hen over dig.
Jeg troede, jeg gjorde et bedre stykke arbejde med at skjule det.
Ser du,
jeg døde for nyligt, eller...
Altså, næsten
døde. Og siden da
har det været en kamp for at få en form for normalt liv tilbage.
Det er det, du ønsker, normalt?
Åh Gud. Ja.
Jeg er helt klart ikke Gud
eller normal, så jeg er nok ude.
Er du? Jeg har lige...
Jeg har lige fortalt dig min dybeste hemmelighed.
Ja. Undskyld.
Jeg troede, det var dig, som jeg var tiltrukket af,
men det var bare mit gamle liv.
Og jeg er ikke sikker på, at jeg vil tilbage dertil.
Men Dan er nok stadig klar.
- Tusind tak for mad. Farvel! - Farvel! Hav en god aften!
Den her vagthundstosse lyder lovende.
Og disse beskeder lyder præcis, som den vi fandt på Sandras gemmested.
Jeg kan bare ikke forestille mig en,
der er så besat af at følge forstadsreglerne.
Hvad tror du, at du laver?
Jeg laver mad. Du gør rent. Husker du?
Familieliv kan have en underlig effekt på folk.
Spørgsmålet er nu,
hvordan får vi den vagthund frem?
Tænk ikke på det, kriminalbetjent. Stol på mig.
Ingen er en værre nabo end djævelen.
Bygger du noget?
Ja. Vores renommé
som de mest irriterende naboer på vejen.
Klokken er fire om natten.
Måske kan vi færdiggøre det om morgenen.
"Vi"?
Du er knap nok involveret.
Jeg troede, at det handlede om, at du og jeg
- skulle tilbringe tid sammen. - Nej.
Det handler om at fange en morder.
Drenge, der er nogen, der nærmer sig huset.
Du skal bare åbne dig op for mig.
- Drenge? - Det løser ingenting!
Advarsel! Der kommer nogen.
Vi skal bare finde din
Drenge? For fanden da!
Vi har været igennem det her.
- Jeg føler, at jeg ikke kender dig! - Hvad taler du om?
L.A.P.D. Rør dig ikke!
Hej. Er du kommet efter din gryderet?
Hænderne op!
Det er ikke ulovligt at bede folk holde fællesskabsregler.
Politiet burde takke mig.
Jeg er derude hver nat for at hjælpe jer.
"Hjælpe"? Var det det, du gjorde, da du slog June Lee ihjel?
Hvad? Jeg gjorde ikke June noget.
Det forstår jeg.
Du er derude. Du prøver at holde dit kvarter i orden,
og så er June der og sælger stoffer.
Vent, tror du, at jeg prøvede at få June til at holde på med at sælge stoffer?
Jeg var hendes bedste kunde.
- Købte du hendes Ritalin? - Ja.
Jeg og halvdelen af vejen.
Hvordan tror du, jeg kunne være derude,
hver nat, hele natten?
June ændrede mit liv.
Jeg lærte mandarin.
Jeg byggede en terrasse rundt om mit... Jeg tabte 20 kilo.
Okay.
JEG VED HVAD DU GØR! STOP ELLER DØ!
Så du skrev ikke trusselsbrevet?
Nej! Det er slet ikke min håndskrift...
Se på den. Den er så sjusket. Hvad forventer du
fra en, der er så ignorant at putte en hel krop ind i en flismaskine?
Sav, før du laver flis. Det ved alle.
Tak.
Han ville vide, at man ikke skal putte løgskaller
ned i køkkenkværnen.
Hvorfor skulle jeg ikke putte løgskaller
ned i køkkenkværnen?
- Det er affald. - Det er kompost.
Og ved du hvad? Gudskelov at dette ægteskab er slut.
Drenge. Brian er ikke vores morder.
Men jeres dække er stadig intakt, og jeg har en ny plan.
Er I turtelduer klar til at komme tilbage til forstaden?
Til døden os skiller, elskede.
Okay, hvordan er den her vinkel, kriminalbetjent?
Lidt til højre og sørg for,
at du lægger bogen, hvor jeg kan se den.
Bare rolig. Vi skal nok tjekke håndskriften hele tiden.
Jeg håber bare, at folk dukker op efter Lucifers tossestreger.
Jeg har simpelthen pirret deres nysgerrighed.
Vi vil gerne have, at alle skriver under.
Det gør det mere personligt.
Hvorfor er den hummus så langt væk fra cruditéerne?
- Hvad? - Alle ved, at man putter snacksene
ved siden af dyppesovsen.
Hvorfor føler jeg, at jeg er den eneste, der gør en indsats?
Måske fordi du får alting til at handle om dig.
Mig?
Hvis du har glemt det, så gør jeg dette for dig.
- Virkelig? - Ja! Virkelig.
Hvis du ikke er engageret, er der ingen
grund til, at vi er her.
Den eneste grund, til at jeg er her, er, fordi jeg skal.
Alt andet er bare tomme løfter.
- Du aner ikke, hvad du laver. - Hvadbehager?
Du siger, at du er en mand, der holder ord,
men det er du ikke.
Jeg kan ikke tro, at du lige sagde det.
Undskyld mig!
Lucifer.
Hvad fanden laver I deromme?
Det er en undercover-operation. Du kan ikke bare gå midt i den.
Jeg kan bare ikke klare ham lige nu.
Nogle gange, når man går undercover, bliver tingene ægte.
Folk går hinanden på nerverne, men hør her.
Man kan ikke ændre sin partner.
Det ved jeg alt om.
Selvom det er svært nu,
skal du holde ud til den bitre ende, indtil jobbet er slut.
Pierce bliver aldrig den fyr,
som tænker på, hvor hummussen er.
Men det vigtige tænker han på.
Som at løse denne sag.
Han kan ikke gøre det uden dig, og det ved han.
- Gør han? - Ja.
Ja. Så vær sød at gå derind igen,
og få de signaturer.
Okay.
Du flyttede nachossene.
Ja, jeg ville ikke have, at nogen spildte salsa
- i makaronien. - I makaronien.
Jeg vidste ikke, om du kom tilbage.
Jeg gav dig et løfte.
Og jeg er en mand, der holder ord, uanset hvad du tror.
Jeg overreagerede måske.
- Undskyld. - Tak.
Men...
...du havde ret i en ting.
Jeg har ikke alle svarene.
Men jeg håber,
at vi kan finde dem sammen.
Jeg mener, du er, trods alt,
den eneste person på planeten,
som virkelig forstår mig.
Det er jeg ikke klar til at opgive.
Dække officielt genoprettet.
Okay. Kan vi tjekke bogen for signaturer nu?
- Marcia, nogle ord til kokken? - Jeg har sennep ud over hele...
Nogle ord til kokken!
Dejligt. Har du noget imod at skrive "pervers person"
et sted?
Kunne du adressere den til "intrigante luder"?
Bare en lille privat joke til Marc.
Brian sagde, at han skrev for os begge.
Marc og jeg vil gerne have, at alle
skriver en besked, hvis det er okay.
Okay. Lad os se...
Faktisk tror jeg, at det er tid for os til at gå, skat.
Men vi er lige kommet.
Ja, det ved jeg, men vi er virkelig nødt til at gå.
- Brian, hvad laver du? - Nej, bare...
- Bare læg den bog ned. - Brian!
- Bare en lille besked. - Nej!
Jeg ved, hvad I fyre prøver at gøre her.
Bare slap af, okay? Tag det roligt.
Slap af.
Tilbage, allesammen!
Okay?
Tilbage!
- Brian? - Vi går.
Tak, det var fantastisk.
- Hvad med hækkesakse? - Jeg har prøvet. Det virkede ikke.
Læg den ned, Brian.
Jeg ville ikke skade nogen.
Det ved jeg.
Og jeg ved, at du ikke vil skade nogen nu.
Du er ikke en morder. Du beskytter bare en.
Hvad taler hun om?
Du skrev trusselsbeskeden til June.
Vi anklagede din mand, men han må have genkendt
din håndskrift, da vi viste den til ham.
Det er derfor, han ikke ville have, du skrev i gæstebogen.
Ved du det?
Hvordan kunne du gøre noget så dumt, skat?
Jeg er ikke dum. Jeg ved, at du og June havde en affære.
Nej...
Jeg så dig snige rundt med hende, og så tabte du alle de kilo.
Jeg troede, jeg bare ville skrive en af de beskeder til at skræmme hende væk.
Men du blev ved med at snige dig ud hver nat.
Og så konfronterede du hende.
Ja. Men hun blev ved med at afvise det, og jeg blev bare så...
...så vred, at jeg bare
skubbede til hende. Og så...
...slog hun hovedet, men...
...jeg ville ikke slå hende ihjel, jeg ville...
...jeg ville bare ikke have dig til at forlade mig.
Men han havde ikke en affære. June var hans narkohandler.
Det er sandt.
Jeg købte piller fra hende til at hjælpe mig med at tabe mig.
Så jeg kunne komme tilbage til at være den fyr,
du forelskede dig i på gymnasiet.
Jeg ville ikke have dig til at forlade mig.
Jeg er så ked af, at jeg tvivlede på dig...
Jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre uden dig.
Det gør jeg heller ikke.
Okay. Showet er forbi.
Jeg formoder, at det er en ringe trøst, at de bliver arresteret sammen.
I det mindste har de hinanden.
Ja. Det har de.
Hej.
Jeg ville bare undskylde
for den anden aften.
Du har intet at undskylde for.
Jeg giver Maze hele skylden.
- Den pige er underlig. - Hun er sær.
Men hun fik mig også til at indse noget om mig selv.
Maze er ikke den eneste sære.
Jeg er helt ude i tovene.
Al den snak om
at føle sig normal igen?
Ønsketænkning.
Jeg har en lang vej foran mig.
Hvad end det er, vi har,
så har det aldrig været normalt.
Og jeg besluttede, at jeg bare skal indrømme det.
Jeg kan godt lide dig, Charlotte.
Du er ulig nogen anden, jeg har mødt.
Så hvis du har brug for tid til at få styr på tingene,
så kan jeg vente.
Du er det værd.
Jeg hørte, at skilsmissen gik igennem.
Hvad vil du gøre med din halvdel af Lux?
Meget morsomt.
- Hvad så? - Nogle af os fra distriktet
tager ned til The Paddock for at drikke øl efter arbejde.
Jeg tænkte, du ville med,
hvis du ikke har noget bedre at lave.
Det tror jeg ikke, jeg skal.
Ja. Det er ikke noget særligt. Der er bare en masse, der tager derhen...
Hør, Chloe.
Du og jeg er ikke en god idé.
Jeg foreslog slet ikke noget romantisk Jeg ville bare...
Hør, det er bare... Vi beskæftiger os med død hver dag, og...
Alle skal dø. En dag vil du dø, og jeg er bare...
Ja.
At miste din bror, det
påvirker dig stadig meget, hva'?
Årtusindets underdrivelse.
Det forstår jeg.
Og omkring i aften, det er ikke noget særligt.
Men
bare så jeg ved, at jeg ikke er skør,
i overvågningsbilen,
da jeg bad dig om at blive i L.A.,
så havde vi et øjeblik der, ikke?
Vi delte et øjeblik,
hvilket er grunden til, jeg skulle fortælle, jeg ikke er kærestemateriale.
Uanset hvad
var det et dejligt øjeblik.
Det må hellere være godt.
Jeg så virkelig frem til at sove langt væk fra dig i nat.
Det er godt.
Jeg har endelig regnet dig ud.
- Virkelig? - Ja.
Du er skrækslagen over at lade nogen komme tæt på dig,
fordi du ved, at de i sidste ende vil forlade dig.
Du vil overleve dem.
Du vil gerne dø,
fordi du ikke vil være alene mere.
Det siger du ikke.
- Hvad er din pointe? - Hvis vi skal slå dig ihjel,
så skal vi gøre det sammen.
Virkelig?
Jeg tror ikke, at du har tilbragt tid med mig
for at finde ud af, hvordan du kan dræbe mig.
Jeg tror, du vil være med en,
der er blevet røvrendt af din far, så meget som du er blevet.
Det er dig, som ikke vil være alene.
Jeg vil tro, at man kan kalde os venner nu.
Og det er rart at have en ven, som man kan relatere sig til.
- Jeg forstår dig. - Nej, det gør du ikke.
Du har været på Jorden i, hvad, fem år?
Det får du at se.
Det er svært at holde afstand.
Så vi har begge nogle problemer, som vi må arbejde med.
Men hvis vi skal have hævn over far,
så skal vi være engageret.
Jeg har giftet mig med dig.
Jeg ved ikke, hvad mere jeg kunne gøre.
Sandt.
Men der er så mange ting, som vi ikke har prøvet.
Fint.
Hent motorsaven.
Jeg troede ikke, du ville spørge.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard