‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אז אתה אומר לי שהתאום המטומטם שלי‬
‫הגיע לכדור הארץ, גנב את זהותי,‬
‫ועשה בלגן בחיים שלי?‬
‫פחות או יותר, כן.‬
‫נהדר. ולמה באת הנה? רק כדי לענות אותי?‬
‫אני מניח שזה המקום המתאים לזה.‬
‫כן… אפשר לדבר במקום אחר?‬
‫אני לא אוהב לנהל‬ ‫שיחות פרטיות במסדרונות,‬
‫ולקנת׳ לא אכפת. נכון, קני?‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫זה לא מצחיק!‬ ‫-לא.‬
‫- קרקס -‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫אחי שמוט־הכתפיים עושה מתיחה‬
‫שבקושי ראויה ל״הצלצול הגואל״‬ ‫במטרה להשפיל אותי.‬
‫מילא אתה, לוסי.‬ ‫מיכאל איים על שלומו של צ׳רלי.‬
‫בבקשה…‬
‫מיכאל משחק על פחדים של אנשים.‬
‫זה מה שהוא עושה.‬
‫אבל אנחנו גם יודעים‬ ‫שהוא כולו רעש וצלצולים.‬
‫אתה לא זוכר, כשהיינו קטנים?‬
‫הוא היה מעצבן אותך עם אחת התכניות שלו,‬ ‫היית עושה לו וודג׳י אטומי, וזהו.‬
‫לא נראה לי שוודג׳י יספיק הפעם.‬
‫המצב בגן עדן השתנה.‬
‫כשהייתי שם בפעם האחרונה,‬ ‫מיכאל התמקם לימינו של אבא.‬
‫אז אבא מדבר איתו?‬ ‫-לא.‬
‫לא, הוא מדבר לאבא, אבל הוא היחיד.‬
‫לאף אחד אחר בעיר הכסופה אין גישה אליו.‬
‫אף אחד. ומיכאל דאג לזה.‬
‫מיכאל?‬
‫מיכאל הפחדן הקטן?‬
‫פתאום הוא יד ימינו של המלך?‬
‫בלי יכולת לדבר עם אבא, מי יודע?‬
‫אבל הוא חזק משאתה חושב, לוסי.‬
‫מיכאל… אי אפשר לגעת בו בעיר הכסופה.‬
‫טוב…‬
‫הוא לא בעיר הכסופה עכשיו, נכון?‬
‫אז סלח לי, אני הולך לגעת בו.‬
‫אני מבין שזה היה ניסוח גרוע.‬
‫פשוט תטפל בעניינים עד שאחזור.‬
‫לטפל ב…‬
‫מה?‬
‫ש…‬
‫נחזור לעבודה, או…?‬
‫קפה שרוף וזיעה… איזה ניחוח נפלא.‬
‫שלום, בלשית.‬
‫לא.‬
‫עוף מפה.‬ ‫-בלשית…‬
‫אני יכול להסביר.‬
‫לא, אני לא רוצה לשמוע.‬
‫אם לא הבנת‬ ‫בארבע הפעמים הראשונות שיריתי בך,‬
‫אשמח לירות בך שוב, מיכאל.‬
‫זה אני. לוציפר.‬
‫אתה באמת מצפה שאפול בפח שוב?‬
‫תראי את השיער!‬
‫ואת הממחטה המושלמת בכיס.‬ ‫מיכאל מסוגל לזה? לא נראה לי.‬
‫אני…‬
‫קקוזה, בואי הנה.‬
‫טוב לראות אותך שוב.‬
‫תגידי,‬
‫במה את חפצה?‬
‫אני…‬
‫אני רוצה לדעת איך לנטרל‬ ‫את המצלמות בחדר הראיות‬
‫כדי שאוכל לנמנם שם.‬
‫שובבה!‬
‫תודה לך.‬
‫אני יודע שאחי לא מסוגל לעשות את זה.‬
‫זה באמת אתה!‬
‫איך?‬
‫זה דווקא סיפור מצחיק.‬
‫שם הייתי, בגיהינום, ו…‬
‫לצערי, לא אוכל להישאר פה זמן רב.‬
‫יש לי עבודה, וכו׳.‬
‫זה בסדר, אני…‬
‫אני מבינה.‬
‫פשוט הייתי צריך לוודא שאת בסדר.‬
‫אבל ברור ש…‬
‫לא האמנת להתחזות של מיכאל,‬ ‫בלשית פיקחית שלי.‬
‫טוב, זה לקח לי זמן.‬
‫הוא היה משכנע מאוד.‬
‫וחלק מהדברים שהוא אמר…‬ ‫-בשורות טובות בגזרה הזאת.‬
‫כל מילה שיוצאת מפרצופו היפהפה היא שקר.‬
‫זאת הקלה, כי הוא אמר משהו מטורף כל כך‬
‫שידעתי שזה חייב להיות שקר.‬
‫הוא אמר שהוא חבר של אלוויס?‬
‫כי לשם שינוי, ״המלך״ עדיין חי,‬ ‫ואני היחיד שיודע איפה. אז…‬
‫לא, הוא אמר לי…‬
‫תקלוט. הוא אמר לי שאני…‬
‫הייתי מתנה מאלוהים.‬
‫זה מה שהוא אמר.‬
‫כלומר, זה…‬
‫זה מטורף.‬
‫זה…‬
‫זה לא נכון, נכון?‬
‫לוציפר, אני לא…‬
‫מתנה מאלוהים שנבראה במיוחד בשבילך, נכון?‬
‫כן.‬
‫ואני יודע איך זה נשמע, אבל…‬
‫תאמיני לי, כשאימא שלי סיפרה לי…‬
‫אימא שלך סיפרה לך?‬
‫אימא שלך סיפרה…?‬
‫לפני יותר משנה? ושמרת את זה בסוד?‬
‫אז לא האמנת אפילו בצד השמיימי של הדברים.‬
‫בכל אופן, אימא סיפרה לי‬ ‫רק בניסיון להפריד בינינו.‬
‫למה?‬
‫כי אם תדע שאני מתנה מאבא שלך,‬ ‫אתה תזרוק אותי?‬
‫היא חשבה שאם אדע את האמת,‬
‫אחשוב שרגשותיי כלפייך לא אמיתיים,‬
‫שאחשוב שאת סתם כלי שנועד לתמרן אותי.‬
‫אבל אני לא מרגיש ככה.‬
‫כי הבנתי, בלשית…‬
‫הבנתי שאם נבראת למעני או לא,‬
‫זה לא משנה.‬
‫לי זה משנה.‬
‫היי, נמצאה גופה. אולפני WB.‬
‫אם אני לא מפריע.‬
‫לא, אתה לא מפריע.‬
‫עיתוי מושלם.‬
‫איזו מתנה.‬
‫וואו.‬
‫היי, זה מזכיר לי…‬
‫הכנתי לך משהו.‬
‫זה בדיוק כמו שלי.‬
‫למה לעזאזל שארצה בזה?‬
‫בלשית! חכי.‬
‫לא, אין לי זמן לזה. יש לי עבודה.‬
‫אבל בלשית, את הסיבה היחידה שאני כאן.‬
‫נראה שאתה הסיבה היחידה שאני כאן.‬
‫אז אעבוד בעבודה שלי, בה בחרתי.‬
‫ואתה לא אמור להיות איפשהו?‬
‫מיכאל, ממזר שכמוך…‬
‫היי, אלה.‬
‫היי.‬
‫מה יש לנו?‬
‫תכירי: מאט אוונס.‬
‫נדקר למוות.‬
‫עוד לא מצאנו את כלי הרצח.‬
‫היה תסריטאי טלוויזיה.‬ ‫שואו־ראנר, למעשה.‬
‫אחראי על סדרה שמצולמת כאן.‬
‫הבחור כנראה חשב…‬
‫שהוא הבוס, עשה המון תכניות, ואז… בום!‬
‫למישהו אחר יש תכנית בשבילו. את יודעת?‬
‫כן.‬
‫את בסדר?‬
‫לוציפר ואני, הייתה לנו…‬
‫מין שיחה קשה.‬
‫אולי אמרתי לו ללכת לעזאזל.‬
‫כן. דרמה בזוגיות…‬
‫תאמיני לי, זה מוכר לי.‬
‫גם לי יש סיפורים. למשל פעם, במקסיקו…‬
‫אבל לא אספר לך סיפורים, כי…‬
‫תאמיני לי:‬
‫אם הדבר הכי גרוע שאמרת לו‬ ‫זה ״לך לעזאזל״,‬
‫את בסדר גמור.‬
‫ככה היית חושבת, אבל…‬
‫בלשית!‬
‫לוציפר!‬ ‫-בלשית.‬
‫תודה.‬
‫אתה עדיין כאן.‬ ‫-כן.‬
‫ולא אזוז מפה מבלי לדעת שאת בסדר.‬
‫טוב, אני שמחה לשמוע את זה,‬
‫אבל סליחה…‬
‫אם אלוהים ברא אותי למענך,‬ ‫זה בטח מה שהוא רצה שארגיש.‬
‫אז… אני צריכה קצת זמן לעכל את כל זה.‬
‫טוב. בינתיים, למה שלא נעכל תוך כדי עבודה?‬
‫אוכל לעזור לך בפענוח הרצח הזה,‬ ‫אם כבר באתי הנה לסידורים.‬
‫לא נראה לי שזה ייפתר בקלות.‬ ‫זאת לא אחת מהחקירות האלה‬
‫שפשוט מתחילים ומאלתרים פתרון.‬
‫שלום!‬
‫אני מכיר את האיש הזה!‬
‫באמת?‬
‫כן, זה מאט אוונס.‬
‫עשיתי לו טובה לפני כמה שנים,‬
‫כדי לעזור לו לפתוח בקריירה שלו‬ ‫כתסריטאי טלוויזיה.‬
‫זה באמת נשמע כמו הנרצח.‬
‫אתה באמת מכיר אותו?‬ ‫-כן.‬
‫אפילו אחרי הטובה,‬ ‫הוא היה בא אליי והיינו מדברים שעות.‬
‫זה מוזר, תהיתי מה חדש אצלו.‬
‫את יודעת, לפני שהלכתי…‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ייתכן שאני יודעת את התשובה.‬
‫- ליוטננט דיאבלו‬ ‫אל תגיד לו שהשטן גרם לך לעשות את זה! -‬
‫בעצם, עכשיו שאני חושב על זה,‬ ‫דיברנו בעיקר עליי.‬
‫- ליוטננט דיאבלו -‬
‫ייאמר לזכותך, דיאבלו…‬
‫השיטות המיוחדות שלך פענחו חקירה‬ ‫שהשאירה אותנו חסרי אונים.‬
‫הצלחת לעצור את החוטף ולהציל את החטופה,‬
‫והספקת לתת לה זריקת אינסולין מצילת חיים.‬
‫עבודה משטרתית מצוינת.‬
‫זה היה מעשה שטן,‬ ‫אבל לא היה לו סיכוי, שד משחת.‬
‫עצור אותו.‬
‫דיאבלו,‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך פענחת את התעלומה‬ ‫בעזרת פיסה בודדת של חוט דנטלי?‬
‫אני כל הזמן אומר לך, הבלש טמבל…‬
‫יש לי קשרים בעולם התחתון.‬
‫זאת הסדרה שעזרת למאט…‬
‫זאת הסדרה שעזרת למאט ליצור?‬
‫לא, רק הכרתי לו בכיר בערוץ.‬
‫לא ידעתי למה הוא שאל אותי‬ ‫כל כך הרבה שאלות.‬
‫אבל אני מוכרח לומר… זה מזעזע.‬
‫איך שהוא הפך את התיאורים שלי למציאות,‬ ‫הדיוק…‬
‫זה ממש מצמרר.‬
‫אני מבין את הצלחתו המטאורית בתעשייה.‬
‫הוא מן הסתם היה כישרון אדיר. תודה.‬
‫תודה.‬ ‫-לא תודה.‬
‫מועצת העיר‬
‫ביקשה שאעניק לך‬
‫את זה.‬
‫תודה לכולם.‬
‫אבל עליי לחלוק את זה עם השותפה שלי.‬
‫איפה היא?‬
‫הבלשית דאנסר?‬
‫סליחה, דיאבלו.‬
‫רק שאבתי מידע מחשוד.‬
‫הפרס הזה בשבילך?‬
‫בשבילנו.‬
‫אם זה מגיע למישהי,‬
‫זה לאישה שעברה מעמוד החשפנות‬ ‫למאגר הבלשים תוך שלוש שנים בלבד.‬
‫אבוי.‬
‫אבל יכלו לנקות אותו. הוא קצת מלוכלך.‬
‫אל תדאג, דיאבלו.‬
‫אני תמיד מוכנה לשפשף לך את החצוצרה.‬
‫ו… קאט.‬
‫יופי.‬
‫זאת…‬
‫ככה תיארת אותי?‬
‫טוב, מאט לא ידע הכול.‬
‫הוא מן הסתם נטל חירויות מסוימות.‬
‫הם מצלמים שוב?‬
‫נראה קצת מוזר שהצילומים נמשכים‬
‫למרות שהשואו־ראנר נרצח הבוקר.‬
‫מאט היה רוצה שנמשיך.‬
‫אנחנו הלהיט הגדול של הסתיו,‬ ‫והוא התגאה בזה מאוד.‬
‫אנשים מתים על דיאבלו.‬
‫הקשיבו הקשיבו.‬
‫בעיניי זה דוחה שאנחנו ממשיכים לעבוד.‬
‫בכנות, אני יודעת שלא יפה לדבר סרה במתים,‬
‫אבל אני לא מופתעת שמאט נדקר.‬
‫למה?‬ ‫-הוא היה חולה שליטה.‬
‫אני יודעת שלכל שואו־ראנר יש אגו, אבל…‬
‫מאט היה מגלומן.‬
‫בחייך. הוא היה אומן.‬
‫סליחה, זו סיגריה אלקטרונית?‬ ‫-קינמון חם.‬
‫טוב נגד השמנה.‬
‫דווקא הלך לך עד עכשיו.‬
‫אז השואו־ראנר המגלומן…‬ ‫הוא בחר את הבגדים שלך?‬
‫הכול בא ממנו.‬
‫הוא אומר לי מה ללבוש ולאן ללכת.‬
‫טוב.‬
‫וזה לא מפריע לך,‬
‫שאין לך שום השפעה‬ ‫על מה שהדמות שלך עושה ואומרת?‬
‫את צוחקת?‬
‫יש לי תפקיד ראשי בסדרה מצליחה.‬
‫ואת יודעת,‬
‫יש עכשיו חשפניות ששוקלות להיות בלשיות.‬
‫אני מודל לחיקוי.‬
‫מקסים.‬
‫מאט נתן לי את זה.‬
‫מעניין.‬
‫בכל אופן, הייתה לאחד מכם בעיה עם מאט?‬
‫אנחנו? מה פתאום.‬
‫אבל אגיד לכם משהו…‬
‫אני עובד פה כבר שבעה פרקים,‬
‫ואם למדתי דבר אחד,‬ ‫זה את הסיבה שאנשים הורגים:‬
‫זה בגלל שהם משתוקקים למשהו.‬ ‫כדי למצוא את הרוצח,‬
‫תגלו למה הוא השתוקק.‬
‫כן… אין מילה טובה יותר לזה?‬
‫לא.‬ ‫-טוב, בסדר…‬
‫מי לדעתך השתוקק לרצוח את מאט?‬
‫קרי בלווד, הסגנית שלו.‬
‫תדברו איתה.‬
‫כולם ידעו שהיא כתבה את התסריטים,‬ ‫והוא לקח את כל הקרדיט.‬
‫אז קרי רצחה את מאט‬ ‫כדי להחליף אותו בפיקוד?‬
‫כן.‬
‫היא השתוקקה לתפקיד שלו!‬
‫כמובן. ייתכן.‬
‫יכולים גם להיות מניעים אחרים לרצח.‬
‫נשמע כמו תשובה של דאנסר.‬
‫מה?‬ ‫-כי…‬
‫דיאבלו מביא תאוריות פרועות‬ ‫והתנהגויות משוגעות,‬
‫ודאנסר היא ״משטרת הכיף״.‬
‫״זה לא הנוהל, דיאבלו״.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב… תודה שהקדשתם מזמנכם.‬
‫כן, תודה.‬
‫הם נראים לך מוכרים?‬
‫אז השארת את אמנדיאל בגיהינום?‬
‫באמת, דוקטור?‬
‫תאום מרושע,‬ ‫הבלשית מגלה שהיא מתנה מאלוהים,‬
‫וזה החלק שמפריע לך?‬
‫אמנדיאל.‬
‫האב של בני.‬
‫אה, כן.‬
‫טוב, אל דאגה, דוקטור. אני…‬
‫אתקן את מה שמיכאל הרס‬ ‫ואחזיר את אמנדיאל‬
‫לפני שצ׳רלי ישים לב שהוא עזב. טוב?‬
‫אבל מה לגבי מיכאל?‬
‫אתה יודע איפה הוא בכלל?‬
‫ובכן, מניסיון העבר,‬
‫הוא בטח מסתתר איפשהו‬ ‫וצוחק על הבלגן שהוא עשה.‬
‫ולמעשה, זו הסיבה שבאתי.‬
‫מיכאל לא חילץ ממך איזה‬
‫פחדים איומים ומרעילי־נשמה, נכון?‬
‫ממני? לא.‬
‫לא.‬
‫לא, לא ממני.‬
‫לא.‬ ‫-יופי.‬
‫יופי. טוב…‬
‫זו הקלה, כי… אני חושש שאולי הקטע הזה‬ ‫של ״אין לך רצון חופשי, את בובה של הגורל״‬
‫הסיט את הבלשית ממסלולה.‬ ‫-״אולי״?‬
‫לוציפר, כשאתה חוזר בהפתעה,‬
‫ומפיל, כלאחר יד,‬ ‫פצצות שמיימיות על האנשים שבחייך,‬
‫אתה חייב לצפות להלם,‬
‫לכעסים, לתסכולים.‬
‫להגנתי, הפצצה הזו‬
‫הוטמנה ע״י אבי ופוצצה ע״י אחי, אז…‬
‫במקום להסיט אחריות, נסה לגלות אמפתיה.‬
‫נסה להקשיב באמת למה שחבריך אומרים.‬
‫אז אם אתן לאנשים הזדמנות,‬ ‫הם יגידו לי מה לעשות?‬
‫בדיוק. למשל…‬
‫״תחזיר את האבא של בני מהגיהינום״.‬ ‫-כן. תודה. אני חייב לזוז.‬
‫לגיהינום?‬
‫לא, לגלות מה עוד מיכאל עולל כאן.‬
‫מי יודע לכמה אנשים אצטרך להקשיב?‬
‫תודה.‬
‫קרי בלווד?‬ ‫הבלשית דקר, משטרת אל־איי.‬
‫חשבתי שאהיה התחנה הראשונה שלך.‬
‫למה? מניסיוני,‬
‫חפים מפשע בדרך כלל‬ ‫לא מצפים להיחקר ע״י המשטרה.‬
‫כתבתי מאה פרקים‬ ‫של תעלומות רצח טלוויזיוניות,‬
‫ותסמונת מנהרת שורש כף היד שלי תעיד על זה.‬ ‫מניע, הזדמנות…‬
‫זה הגיוני.‬
‫את שולטת בחומר.‬ ‫אני מבינה למה מאט מינה אותך.‬
‫כן… תמיד עשיתי את רוב העבודה כאן,‬
‫אבל בהחלט לא ״פיקדתי״.‬
‫מאט היה בוס מהסוג הכי גרוע:‬
‫עצלן וחולה שליטה.‬
‫אני מבינה שהיה קשה איתו.‬
‫לא ממש.‬
‫כף רגלו לא דרכה בחדר הכותבים.‬
‫הייתי שולחת לו תסריט בלילה,‬ ‫ועד הבוקר, הוא היה משנה אותו לגמרי.‬
‫אז היית עובדת פה, עם הכותבים,‬ ‫עד השעות הקטנות,‬
‫ומאט היה בא והורס את מה שכתבתם?‬
‫יש לך מושג כמה מייאש‬
‫לבלות ימים בכתיבת נתיב רמזים מחוכם,‬
‫ואז הבוס בא ומחליף אותו בריקוד ארוטי?‬
‫כן, אני מבינה למה…‬
‫מי שעובד קשה, ומרגיש שאין לו שליטה,‬
‫עלול לחוש כעס.‬
‫העוזר שלי יעיד שהייתי פה ועבדתי כל הבוקר.‬
‫אז אם את מנסה לטעון שרצחתי את מאט כדי‬ ‫להחליף אותו בתפקיד, את צריכה תאוריה חדשה.‬
‫חוץ מזה, כל הסמכות בידי השואו־ראנר,‬ ‫אבל את יודעת מה עוד?‬
‫האשמה.‬
‫אבל חשבתי שהסדרה מצליחה.‬
‫זה כמעט גרוע יותר.‬
‫כשסדרה ברשת שידור היא להיט,‬
‫פתאום כל האולפן מגלה עניין.‬
‫כולם רוצים להיות מעורבים, וברגע שיש‬ ‫ירידה ברייטינג, כולם מחפשים את מי להאשים.‬
‫לא תודה.‬
‫כבר יש לי שני גרושים ושלושה ילדים.‬
‫אני לא צריכה גם בעיית סמים בנוסף.‬
‫למאט הייתה בעיית סמים?‬
‫אני רק יודעת ש…‬
‫באחד הלילות, לא הייתה למאט גישה למייל,‬ ‫אז נאלצתי למסור לו תסריט בחצות.‬
‫נאלצתי למסור לו אותו במלון מפוקפק‬ ‫מלא במסוממים.‬
‫תסריטאי מטורף, תחת לחץ כבד,‬
‫שמתגורר במאורת סמים?‬
‫אפילו דיאבלו היה יודע באיזה כיוון לחקור.‬
‫הבנתי. אני צריכה שתמסרי תצהיר בתחנה,‬
‫וגם, אם יש לך את כתובת המלון…?‬
‫בטח.‬
‫אוי, מיכאל…‬
‫מכל הדברים שעשית כדי לפגוע בי,‬ ‫אולי זה הפוגע ביותר.‬
‫מייז!‬
‫התגעגעתי אלייך!‬
‫היו שם כמה אגוזים קשים לפיצוח,‬
‫והיו מקרים שיכולתי להיעזר ב… להב שלך!‬
‫מזיקין, אנא. תני לי להסביר.‬
‫מזיקין!‬
‫תקשיבי לי, מזיקין!‬
‫אני לא מיכאל, זה אני!‬
‫לוציפר.‬
‫חכי.‬
‫את מעדיפה אותי בתור מיכאל?‬
‫לא משנה.‬
‫הוא השאיר אותי בארון, אבל אתה…‬
‫ירדת לגיהינום בלעדיי.‬
‫עזבת אותי!‬
‫לא, מזיקין.‬
‫את כבר לא המשרתת שלי.‬ ‫בבקשה, את מוזמנת להצטרף אליי.‬
‫אין לי כנפיים, אידיוט!‬
‫לאמנדיאל יש.‬ ‫למה לא ביקשת ממנו שיטיס אותך לשם?‬
‫תראי, אני באמת מנסה להקשיב.‬
‫אם את אומרת לי‬ ‫שאת רוצה לדקור אותי, אז…‬
‫רק נסי לא לפגוע לי בזרג,‬ ‫לזכר הימים הטובים.‬
‫את יודעת, אחי התאום בטח עדיין בסביבה.‬
‫אשמח אם תנסי לדקור אותו.‬
‫דקור אותו בעצמך.‬
‫לא ייאמן.‬
‫בלשית.‬
‫סליחה שאיחרתי. שכחתי שיש פקקים.‬
‫אז לאן הולכים?‬
‫חדר 18.‬
‫יופי. בשורות טובות:‬
‫לינדה בסדר, ומייז… היא מייז.‬
‫ומצאתי דרך ליישב את העניינים בינינו.‬
‫איך?‬ ‫-ובכן, את תגידי לי מה לעשות.‬
‫אני בטוחה שזה נשמע הגיוני למישהו.‬
‫כן.‬
‫בכל אופן, למאט לא היו קרובים. הוא גר לבדו.‬
‫אם הייתה לו בעיית סמים,‬ ‫למה לא להישאר בבית?‬
‫מקום מפוקפק למעשים מפוקפקים, אני מניח.‬
‫היכוני למאורת חטאים הוליוודית טיפוסית.‬
‫החדר נראה די מסודר.‬
‫לא נראה לי כמו מאורת סמים.‬
‫ידעתי שכתיבה לטלוויזיה זה לא עולם‬ ‫של זונות וקוקאין כמו בשנות השמונים, אבל…‬
‫לא ידעתי כמה עלוב זה נהיה.‬
‫כאן?‬
‫מספר 18?‬
‫רגע, יש שם מישהו.‬
‫לא לזוז! משטרת אל־איי!‬
‫תזרקי את האקדח!‬
‫אני שוטרת אמיתית עם אקדח אמיתי.‬
‫זה אבזר במה.‬
‫תניחי אותו.‬
‫סליחה. מתוך הרגל.‬
‫העימות הקטן הזה יככב בפנטזיות שלי‬ ‫באלפי השנים הקרובות.‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫מנסים לפענח את התעלומה, כמובן.‬
‫אם אנחנו מסוגלים בטלוויזיה,‬ ‫למה לא במציאות?‬
‫ואיך נודע לכם על המקום הזה?‬
‫מצאתי את זה…‬
‫במקום שבו מאט נרצח.‬
‫זה נפל לו מהכיס.‬
‫זה משהו קטן שאני אוהב לקרוא לו…‬
‫ראיה.‬
‫גנבת ראיה מזירת הפשע?‬
‫למען ההגינות, בלשית, זה מתאים לדמות.‬
‫זה ממש מחזיר אותי לעבר.‬
‫כמעט שכחתי איזה כיף זה לפענח רציחות.‬
‫סליחה…‬
‫מה את עושה עם האידיוט הזה?‬
‫הוא היה בא איתי או בלעדיי,‬
‫ולפחות אם אני כאן, אני יכולה לשמור עליו.‬
‫לא ידעתי שאתם קרובים כל כך.‬
‫בטח.‬
‫ואם באמת יקרה לו משהו,‬
‫הסדרה שלנו תמות באמת,‬
‫ואני לא אעמוד בעונת פיילוטים נוספת.‬
‫הבנתי למה המקום הזה נראה מוכר כל כך.‬
‫מאט התגורר כאן כשנפגשנו לראשונה.‬
‫מאט אמר שהוא נוהג לכתוב‬ ‫במקום שבו הוא מתחבא מהעולם.‬
‫שבו אף אחד מההנהלה לא מצא אותו.‬
‫אז הוא לא הסתגר כאן כדי לעשות סמים,‬
‫אלא כדי להתחבר לתקופה בחייו‬ ‫שבה הוא הרגיש שהוא שולט בגורלו.‬
‫חזרה למקום בו הכול התחיל.‬
‫השתוקקות למצוא…‬
‫טוב, תודה.‬
‫שניכם, החוצה. טוב?‬
‫אני צריכה לסמן פה את כל הראיות,‬
‫ואתם לא שוטרים.‬
‫אז נגמרו המשחקים. החוצה!‬
‫אל תיעלבו. פעם היא דיברה גם אליי ככה.‬
‫וגם אתה.‬
‫החוצה.‬
‫טוב. אם זה מה שאת אומרת לי, בלשית.‬
‫כן. אני מרגישה קצת…‬
‫מוצפת, מ…‬
‫טוב, ממך. כרגע.‬
‫טוב.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫היה לו ג׳וב זוהר, המון כסף,‬
‫והוא אכל ״פנדה אקספרס״ שש פעמים בשבוע.‬
‫ככה זה אנשים, אני מניחה.‬
‫כן.‬
‫את מאמינה ברעיון של גורל שנקבע מראש?‬
‫שנגזר עלייך לצעוד במסלול שהכינו לך?‬
‫את צוחקת?‬
‫עם הילדות והרקע המשפחתי שלי,‬ ‫מוקפת בפושעים ובחלאות…‬
‫הייתי אמורה להגיע לכלא.‬
‫במקום זה, החלטתי לעשות שולם עם אלוהים,‬
‫ללכת בדרך הישר, והנה אני,‬
‫הוכחה שאנשים יכולים לשנות‬ ‫הרגלים רעים מן העבר.‬
‫קיבלת הודעה.‬
‫זה פין. זה פין מקועקע.‬
‫יש הרגלים שקשה יותר לשנות.‬
‫וואו.‬
‫נראה מוכר.‬
‫רגע, את מכירה את קרייג?‬ ‫-לא, זה.‬
‫לא, אני לא מכירה את קרייג‬ ‫ואת הפין המקועקע שלו.‬
‫היי, חבר.‬
‫בחייך, זה הספל שלי.‬ ‫-באמת?‬
‫אתה בסדר?‬
‫הייתי, עד לרגע זה.‬
‫אני רק מקשיב לבלשית.‬
‫- אבא מס׳ 1 -‬
‫אתה מקשיב לה מכאן?‬
‫אני בהחלט לא מקשיב לך, אז…‬
‫שלום.‬ ‫-אני יודע שאתה מנסה להרחיק אותי.‬
‫ויש לי סקרנות כללית בנושא,‬
‫ואני מבין שאתה בהתגוננות,‬
‫כי אתה מרגיש פגיע כרגע,‬ ‫וזה מפחיד אותך.‬
‫הבלש טמבל,‬
‫אם אתה באמת רוצה להגיד משהו מפחיד,‬
‫חכה שתראה מה דיאטת הסויה החדשה‬ ‫עושה לצפיפות העצמות שלך.‬
‫יש לך הרבה דימויים מכוערים בראש.‬
‫אתה צריך לעבוד על חשיבה חיובית.‬
‫התקדמתי בזה ואני יכול לעזור לך.‬
‫אולי אתה באמת יכול לעזור לי.‬
‫חוסר האונים הקוסמי הזה.‬
‫הידיעה שאתה כלי משחק בידי אל אכזר,‬
‫התחושה החונקת שכל הישגיך בחיים‬ ‫הם חסרי משמעות…‬
‫אתה הכתובת המושלמת לשאלות האלה, דניאל.‬
‫ספר לי, כשנולדת…‬
‫היי.‬
‫אז יש לנו חשוד חדש ברצח מאט אוונס.‬
‫מחסנית בניחוח קינמון חם?‬
‫באמת, בלשית. גם אני מזועזע מזה עמוקות,‬ ‫אבל זה לא אומר שדיאבלו הוא הרוצח שלנו.‬
‫לא, אבל דיאבלו אמר‬ ‫שהוא לא היה בחדר ההוא לפני כן.‬
‫אלה מצאה את זה במעמקי‬ ‫האשפה של מאט. אז למה לשקר?‬
‫איזה שד חצוף!‬
‫אני פשוט לא מבין, בלשית.‬
‫למה ששחקן ירצח אדם‬ ‫שנתן לו תפקיד של פעם בחיים?‬
‫לא יודעת. אולי הוא לא רצה‬ ‫להיות בובה של מישהו אחר?‬
‫אדוני, בבקשה. הסצנה שלך‬ ‫הייתה אמורה להתחיל לפני 40 דקות.‬
‫זוזי בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אוי…‬
‫איך לא שמו לב שהוא נעדר מאז הצהריים?‬
‫האיש הזה הוא הסדרה כולה.‬
‫אין פה לאף אחד זכות קיום בלעדיו.‬
‫כן… טוב.‬
‫כן, כולם כאן רק כדי לשרת אותך.‬
‫כלומר, את…‬
‫דיאבלו. התכוונתי לדיאבלו.‬
‫בכל אופן, כן. גם הוא נדקר,‬ ‫יש לקוות שבאותו חפץ.‬
‫אם נמצא את כלי הרצח…‬
‫מצאתי את כלי הרצח!‬
‫זה בעצם אבזר מהסדרה.‬
‫זה אמור להיות הלהב היחיד‬ ‫שיכול להרוג את השטן.‬
‫כמה אירוני, נכון?‬
‫סליחה, דמיינתי את זה הרבה יותר מצחיק.‬
‫אני בטוח.‬
‫זה מגומי. אין מצב שזה כלי הרצח.‬
‫זה הכפיל של כלי הרצח.‬
‫זאת הגרסה מגומי‬ ‫שמשתמשים בה בקטעי פעולה.‬
‫זה שמשתמשים בו בתקריבים‬ ‫הוא חד ועשוי ממתכת, אז…‬
‫אם נמצא אותו, נמצא את הרוצח.‬
‫בלייז,‬
‫תגיד לבנות להחליף‬ ‫מחוטיני לשמלות ערב מחר.‬
‫וואו.‬
‫זה כמו להסתכל במראה.‬
‫כמובן, מלכי.‬
‫זמנים פשוטים יותר.‬
‫אני ולוציפר, ביחד…‬
‫זה לצד זו, במשך עידנים.‬
‫…את הדיזל השטני שלי מאחורי הבר הזה.‬
‫עכשיו כולם באים והולכים.‬
‫טוב…‬
‫מייז, את יודעת שאני לא אלך לשום מקום,‬
‫נכון?‬
‫אולי לא בכוונה, אבל…‬
‫את תמותי בעוד… כמה, חמש שנים?‬
‫בת כמה את חושבת שאני?‬
‫לא יודעת. 30?‬
‫מייז, אין לך מה לדאוג.‬
‫אהיה בסביבה עוד הרבה זמן.‬
‫ואז אהיה בגיהינום.‬
‫ואז נוכל לבלות את הנצח ביחד, נכון?‬
‫בטח, אני מניחה.‬
‫אני חושבת שאת מתמודדת עם פחד מנטישה.‬
‫זה נורמלי לחלוטין.‬
‫זה נובע מ…‬
‫אדם חשוב לך שאכזב אותך בצעירותך.‬
‫לא היה אדם שהיה חשוב לי בצעירותי, לינדה.‬
‫רק הלהבים שלי.‬
‫הם מעולם לא אכזבו אותי.‬
‫זה עלול לגרום להרבה חרדות‬ ‫בקשרים אינטימיים.‬
‫אבל זה משהו שאפשר לעבוד עליו…‬
‫אוי.‬
‫…השטן בכבודו ובעצמו.‬
‫אני מניחה שזאת אני.‬
‫בחזרה לגיהינום עצמו. אבל עד ליום הזה,‬
‫בכוונתי ליהנות מכדור הארץ.‬
‫בואי הנה, דוקטור.‬
‫אני מוכן לטיפול שלי.‬
‫זה יהיה טוב.‬
‫כן, תני לי מזה.‬
‫יופי, תודה.‬
‫זה היה יכול להיות נהדר.‬
‫דיאבלו היה אמור לפענח פשע בחלל.‬
‫ומה דאנסר עשתה? סטריפטיז ללא כוח משיכה?‬
‫כבר קראת את זה?‬
‫תראי, בלשית…‬
‫אני רוצה שתדעי ש…‬
‫אני מבין.‬
‫אני יודע כמה חסר אונים הרגשתי‬ ‫כשאימא סיפרה לי את האמת עלייך.‬
‫כן, אמך גילתה לך את האמת.‬
‫בניגוד לבן זוגי,‬ ‫שהסתיר ממני סוד ענק על חיי.‬
‫ועכשיו את יודעת, וזה פגע בך, בלשית.‬
‫ו… אני רוצה לתקן את המצב,‬ ‫אבל את לא נותנת לי,‬
‫אז מה אני…?‬ ‫-היי, חבר׳ה?‬
‫עוזרת הפקה הייתה אמורה‬ ‫לשבת בכניסה לקרוואן של דיאבלו,‬
‫אבל מישהו קרא לה ממש בזמן שהוא נרצח.‬
‫יופי, אולי מי שקרא לה הוא הרוצח.‬ ‫מי זה היה?‬
‫עוזר הבמאי השני קרא לה.‬
‫השני. בסדר.‬
‫אבל הוא קיבל את המסר מעוזר הבמאי הראשון.‬ ‫-הראשון.‬
‫הוא בעצם רק העביר את המסר‬
‫שעוזר הבמאי צריך לבוא מלכתחילה.‬
‫בשם אבא, מי שלח את הבקשה?‬
‫ומי היה מספיק חכם‬ ‫כדי להסוות את זה דרך אנשים רבים?‬
‫קרי בלווד.‬
‫סגנית השואו־ראנר.‬
‫נהדר.‬
‫ליהוק מחדש זה לא כזה רעיון מטורף.‬
‫הוא השטן, לא?‬ ‫הוא יכול לשנות את המראה שלו.‬
‫יש לנו קשר טוב עם אייס קיוב.‬
‫אולי נדבר עם הסוכן שלו…‬
‫בבקשה תגידו שבאתם לגאול אותי מייסוריי.‬
‫ייתכן, כן.‬
‫למה קראת לעוזרת ההפקה‬ ‫מהקרוואן של דיאבלו?‬
‫לא קראתי לה.‬
‫הייתי בטלפונים כל היום.‬ ‫תשאלי את העוזר שלי.‬
‫אותו עוזר שסיפק לך אליבי‬ ‫לדקירה האכזרית של מאט?‬
‫כולם יודעים שקשה לטפס בסולם בהוליווד,‬
‫אבל איזה קידום מקבל‬ ‫מי שעוזר לבוס לחמוק מעונש על רצח?‬
‫ידעת איך להשתמש בשרשרת ההפקה‬ ‫כדי שדיאבלו יהיה לבדו.‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫למה לי לרצוח את הכוכב‬ ‫של הסדרה שפתאום היא שלי?‬
‫תראו מה יש לי על הראש!‬
‫שלום! מה זה?‬
‫תיקים של חקירות שמופיעות בסדרה.‬
‫סליחה, זה פרטי!‬
‫ובכן… נראה ש…‬
‫מישהי לקחה את התחקיר שלה‬ ‫ברצינות רבה מדי.‬
‫זה לא שלי.‬
‫לא שמתי את זה שם.‬ ‫-באמת?‬
‫קרי בלווד, את עצורה.‬
‫אתם רציניים? זה מגוחך!‬
‫אני מנסה להגיד את זה ממקום בונה.‬
‫אני מרגיש את האנרגיות השליליות שלך‬ ‫מהצד השני של החדר.‬
‫טוב…‬
‫אז כדאי שתתרחק עוד יותר.‬
‫אני רק נותן לבלשית קצת מרחב.‬
‫אתה יכול לתת לי מרחב לנצח.‬
‫זה רק הכאב שלך שמדבר.‬
‫אתה יודע, מבין כל הדרכים שבהן‬ ‫אתם בני האנוש מנסים לשלוט בחייכם,‬
‫אמונות הניו־אייג׳ הטפלות האלה‬ ‫הן ללא ספק המביכות ביותר.‬
‫אני אמור להתמוגג מהעובדה‬ ‫שאתה עושה מעצמך צחוק ככה,‬
‫אבל באמת, דניאל, זה…‬
‫פשוט מעציב אותי.‬
‫טוב.‬
‫האם כל זה בולשיט?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי.‬
‫רוב הסיכויים.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫כי האובדן של שרלוט עזר לי להבין‬
‫עד כמה אין לנו שליטה בחיינו.‬
‫זה הכעיס אותי במשך המון זמן.‬
‫אבל זה…‬
‫זה משאיר את המחשבות שלי במקום חיובי,‬ ‫וזה עוזר לי.‬
‫אני זקוק לכל עזרה אפשרית. כמו כולנו.‬
‫אפילו אתה.‬
‫דניאל,‬
‫אני מפרק את החומות שלי,‬ ‫ומוכן לחזור למצב הרמוני.‬
‫אקח את הצמיד.‬
‫רגע… באמת?‬
‫כן, באמת.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כי אתה חייב לרצות אותו.‬
‫תן אותו כבר!‬ ‫-אתה חייב לרצות אותו.‬
‫מה זה?‬
‫אלה הסיכומים האישיים‬ ‫של השחקן ששיחק את דיאבלו.‬
‫היו לו תובנות מרתקות על הדמות.‬
‫גם תאוריות פרועות על שנאה עצמית,‬ ‫אבל שום דבר לא מושלם.‬
‫זה נוראי.‬
‫״דיאבלו בחלל״?‬
‫באמת פרק נפלא.‬
‫כן…‬
‫חבל שלעולם לא נראה אותו.‬
‫- הבלשית דאנסר -‬
‫באה.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שתרצי לדעת‬ ‫שעצרנו את קרי בחשד למעשי הרצח.‬
‫רציתי לבשר לך אישית.‬
‫תודה, בלשית.‬
‫הייתי רוצה לומר שאני מופתעת, אבל…‬
‫קרי התלוננה על מאט כל הזמן.‬
‫״הוא מחק את כל הבדיחות שלי. הוא היה גרוע.‬
‫הוא מרשה לנו להזמין רק מ׳טנדר גרינס׳.״‬
‫זה דווקא די מדויק.‬
‫אני רק לא מבינה מה המניע שלה‬ ‫לרצוח את השחקן שלצדך.‬
‫אולי הוא הבין שהיא עשתה את זה. כלומר…‬
‫הוא לא היה הכי חכם בעולם, אבל…‬
‫היו לו תובנות מפתיעות.‬
‫הייתם קרובים. אני מצטערת.‬
‫העניין הוא שכשאת תקועה עם מישהו בסיטואציה‬
‫שאין לך שום שליטה עליה…‬
‫אני יודעת שזה נשמע טיפשי לשוטרת אמיתית,‬
‫אבל היינו שותפים.‬
‫לא, זה לא נשמע טיפשי.‬
‫אני יודעת בדיוק למה את מתכוונת.‬
‫״אני לא מאמינה שהצלחת, דיאבלו!‬
‫הצלחנו לחזור לכדור הארץ‬ ‫במעבורת חלל גנובה. מטורף!״‬
‫״ועוד איך, דאנסר.‬
‫שד במרומים.‬
‫אבל כל פושע בא על עונשו.״‬
‫דניאל, השחקן ששיחק את דיאבלו מת, לא אתה.‬
‫בבקשה, תן לזה קצת חיים.‬
‫פשוט תכין לי את השורה הבאה, טוב?‬
‫חיוך גדול. תיהנה מזה.‬
‫״עוד תיק נסגר, דיאבלו.‬
‫זאת אומרת שאני יכולה…‬
‫ללבוש את החזייה שלי שוב?״‬
‫זה לא בדיוק שייקספיר, מה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אתם מקריאים פרקים של ״דיאבלו״ בלעדיי?‬ ‫-לפחות מנסים.‬
‫אל תגידו לו שהשטן גרם לך לעשות את זה! ‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל!‬
‫לוציפר, עשית המון מחקר על הדמות שלך.‬
‫טוב, אני לא מופתעת.‬
‫לא, אלה ההערות של דיאבלו. הנה…‬
‫הישנות היו על הדמות,‬
‫אבל החדשות הן סתם ג׳יבריש.‬
‫״השתוקקות = חופש.‬ ‫נשק = להב בפומט.״‬
‫השתוקקות?‬
‫ידעתי שהוא גאון!‬
‫אלה ההערות של דיאבלו על החקירה.‬
‫גם הוא חקר את הרצח של מאט אוונס. תראו.‬
‫״הרוצח = מס׳ 2״.‬
‫קרי הייתה מס׳ 2 בסדרה.‬
‫אני לא מאמין, הוא פענח את זה!‬
‫אוי, דיאבלו… יש משהו שאתה לא מסוגל לעשות?‬
‫אבל קרי לא רצחה את מאט כדי להחליף אותו?‬
‫אני לא חושב שההשתוקקות הייתה לחופש.‬ ‫-אני לא חושבת שקרי רצחה אותו בכלל.‬
‫לפי סימני הדקירה,‬
‫הצלחתי להסיק שהרוצח היה ימני,‬
‫ולקרי יש פציעת מאמץ חוזרנית בפרקי הידיים.‬
‫מאוד לא סביר שהיא דקרה מישהו בעוצמה כזאת,‬
‫בייחוד ביד הפחות דומיננטית שלה.‬
‫זה כתוב כאן, שחור על גבי לבן:‬
‫דיאבלו היה בטוח שהרוצח הוא ״מס׳ 2״.‬
‫אלא אם כן הוא התכוון למישהו אחר.‬
‫אז זה המועדון של דיאבלו.‬
‫״האדס״,‬
‫שם כריסטי דאנסר הייתה חשפנית‬
‫לפני שהצטרפה למשטרה‬ ‫כדי לגלות מי רצח את אביה.‬
‫אל תדאגו.‬ ‫באחד הבקבוקים האלה יש אלכוהול אמיתי.‬
‫סוד קטן מהסצנות‬ ‫שבהן הבלשית דאנסר צריכה לגבות הודאה‬
‫באמצעות ריקוד ארוטי.‬
‫תודה. לחיים.‬
‫אז איך את עושה את זה?‬
‫לא… איך שכותבים את הדמות שלך.‬
‫היא קיימת רק כדי לשרת את דיאבלו.‬
‫אז מה הסוד? איך את קמה כל בוקר‬ ‫בידיעה שכל דבר שאת עושה ואומרת‬
‫רק בא כדי לשרת אדם אחר?‬
‫את חושבת שיש סוד?‬
‫זה גיהינום עלי אדמות, פשוטו כמשמעו.‬
‫להגיד את הטקסטים האלה,‬ ‫ללבוש את הבגדים האלה…‬
‫תודה לאל שזה נגמר.‬
‫עכשיו אני יכולה לאתגר את עצמי.‬
‫יש סרט אחד…‬
‫סרט אינדי קטן, אבל התפקיד נהדר.‬
‫זאת אישה שחוזרת מאפגניסטן‬
‫ומתמודדת עם אמה חולת האלצהיימר.‬
‫ועכשיו אני חופשית לקבל את התפקיד,‬ ‫והבמאי כזה משתף פעולה…‬
‫סליחה.‬
‫אני מלהגת.‬
‫לא, פשוט אמרת…‬
‫שזאת עבודה מדהימה,‬ ‫ושאת אסירת תודה עליה.‬
‫זה נכון.‬
‫הייתי, אבל…‬
‫חייבים להתקדם הלאה.‬
‫כשעבודה מסתיימת,‬ ‫לפעמים קל יותר להתמקד במה שרע.‬
‫קטעים של שחקנים. אנחנו משוגעים.‬
‫כן, אני לגמרי מבינה.‬
‫ועכשיו את יכולה להפגין את כישרונך‬ ‫במקום שבו יעריכו אותך.‬
‫לדוגמה, כשחיקית את קרי.‬
‫זה היה ממש טוב. מדויק.‬
‫את חושבת?‬ ‫-כן.‬
‫כן. למעשה, כמעט בלתי אפשרי‬
‫להבדיל ביניכן בטלפון.‬
‫טוב.‬
‫אני מבינה למה שתהרגי‬ ‫את השואו־ראנר שעיכב אותך,‬
‫ואני מבינה שהחבאת את מחסנית הקינמון‬ ‫כדי להפליל את השחקן שלצדך,‬
‫אבל למה…‬
‫שתהרגי אותו, אם רצית שנחשוב שהוא הרוצח?‬
‫בגלל שהאידיוט הזה פענח את ההשתוקקות שלי‬
‫וגילה מה עשיתי!‬
‫הוא דווקא היה חמוד, בדרכו המטומטמת,‬
‫אבל לא הייתי נותנת לו לקחת לי‬ ‫את החופש שכמעט השגתי לעצמי.‬
‫אני לא אבלה את שש העונות הבאות‬
‫צמודה למוט חשפנות!‬
‫אז דיאבלו צדק.‬
‫הרוצחת הייתה מס׳ 2…‬
‫ברשימת השחקנים.‬
‫כמה זמן אתה כבר כאן?‬
‫מספיק כדי להבין‬ ‫שאת מתמודדת עם המצב לבדך.‬
‫אני מעריך את המאמץ, אבל אני…‬
‫מעדיף את המועדון שלי.‬
‫ואני בהחלט מעדיף אותך‬ ‫כמו שאבי ברא אותך, בלשית.‬
‫אני בטוח שהיית מקבלת טיפים טובים.‬
‫בדיחה לא הולמת, מה?‬
‫אני לא מוצא את הדברים הנכונים לומר.‬
‫סליחה, בלשית.‬
‫הלוואי שהיית אומרת לי מה לעשות.‬
‫אני…‬
‫אני לא יודעת אם יש משהו‬ ‫שאתה יכול לעשות.‬
‫חשבתי שמצאתי מישהו שיש לו את התשובה,‬
‫מישהו שמכיר את ההרגשה, מישהו…‬
‫שיכול לעזור לי להתמודד עם תחושת…‬
‫חוסר האונים הזאת.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫אמרת כבר כמה פעמים‬
‫שאת מודאגת מירידה לגיהינום.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אני גדלתי שם,‬
‫ויצאתי בסדר.‬
‫כן…‬
‫את צודקת.‬
‫את צודקת…‬
‫זה סתם משהו טיפשי שבני אנוש אומרים.‬
‫אבל אני רוצה לדעת עלייך.‬
‫על תסביכי הנטישה שלך.‬
‫לא הייתי…‬
‫קוראת להם ״תסביכי נטישה״.‬
‫הם לא תסביכים.‬
‫למי אכפת אם לוציפר עזב אותי, נכון?‬
‫קלואי עזבה אותי.‬
‫והיא עזבה אותי.‬
‫למה היא עזבה אותי?‬
‫חווה?‬
‫תהיתי מתי תראה שוב את פרצופנו…‬
‫אחי.‬
‫ברוך הבא הביתה.‬
‫אז…‬
‫מה דעתך על הבלגן שעשיתי, סמאל?‬
‫מנסה לחדור לי מתחת לעור, אחי?‬
‫קיוויתי שהבלגן שעשיתי בחייך יספיק, אבל…‬
‫אם מספיק לקרוא לך בשם, אולי הפרזתי בערכך.‬
‫תוהה למה אני עושה את כל זה?‬
‫לא במיוחד.‬
‫אה, נכון. זה לא יאה לך. שכחתי.‬
‫חבל שלא כולנו קולים כמוך.‬
‫זה לא העניין, מיכאל?‬
‫מעניין שכדי לעשות לי בלגן בחיים‬ ‫היית צריך להתחזות לי.‬
‫זה עבד, לא?‬
‫זה התכסיס היחיד שעשית בחייך.‬
‫כל חיינו רצית שיחשבו שאתה הפיקח,‬ ‫בעל המוח הגדול, אבל…‬
‫בעצם רק חשבת עליי.‬
‫ניסית להיות אני.‬
‫תמיד חשבת בקטן מדי.‬
‫לא כמוך. נכון?‬
‫לוציפר המורד,‬
‫שמחליט שהוא יכול להתעלות על אבא.‬
‫אתה יודע…‬
‫אני תוהה איך בא לך הרעיון הזה‬
‫מלכתחילה.‬
‫כן… זה המהלך שלך, מה?‬
‫לקחת קרדיט על המרד הכושל שלי?‬
‫בבקשה, הוא שלך.‬
‫זה החלק הכי טוב.‬
‫רק שתלתי את הרעיון.‬
‫אתה בחרת לעשות את זה.‬
‫כל האשמה עדיין מוטלת עליך.‬
‫השקרים שלך מעייפים, מיכאל.‬
‫לא מעייפים כמו ההכחשה שלך.‬
‫כי אני לא משקר עכשיו, אחי.‬
‫ואני חושב שעמוק בפנים, אתה מבין את זה.‬
‫וברגע שתבין את זה,‬
‫תתהה…‬
‫אם רק רעיון המרד בא ממני.‬
‫מה עוד?‬
‫מה לגבי…‬
‫הרומן הקטן שלך בגן, או…‬
‫החופשה שלך כאן, בכדור הארץ.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זה דווקא היה קל.‬
‫זה הצריך רק לחישה קטנה כאן,‬ ‫צירוף מקרים מתוזמר שם,‬
‫ואת האנוכיות הפתולוגית שלך כמובן,‬ ‫ו… ווּאלה!‬
‫ּּהכול בא ממך.‬
‫למה?‬
‫בגלל שכל חיינו‬
‫חשבת שאתה יותר טוב ממני.‬
‫לוציפר מורנינגסטאר הגדול!‬
‫אבל אתה לא כזה. נכון?‬
‫אתה סתם סמאל.‬
‫תפסיק לקרוא לי ככה!‬
‫טוב.‬
‫אקרא לך בשם שאתה יודע שמתאים לך:‬
‫לא ראוי.‬
‫אתה אולי רוצה קרדיט‬ ‫על ההחלטות שלי, אבל…‬
‫אני בטוח שזאת באה רק ממני.‬
‫לוציפר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫הולם.‬
‫אז…‬
‫הבשורות הטובות הן ש…‬
‫טיפלתי בבעיית מיכאל.‬
‫הוא כבר לא יתחזה לי.‬
‫הבשורות הרעות הן שגיליתי ש…‬
‫מתברר ש…‬
‫הוא תמרן אותי מאז שחר הזמנים.‬
‫כן, זה בטח…‬
‫נוראי…‬
‫לא לשלוט בגורל שלך.‬
‫בסדר. אני מבין, בלשית.‬
‫קשה לך עם העובדה שקשה לך להתמודד.‬
‫ברוכה הבאה למועדון!‬
‫אין לך זכות לצעוק עליי.‬
‫הסיטואציות שלנו לא דומות.‬
‫אתה מלאך.‬
‫אתה מתמודד עם טירוף שמיימי כל הזמן.‬
‫אני רק אדם, לוציפר.‬
‫רק אישה שכבר התקשתה להתמודד עם העובדה‬
‫שאני מאוהבת בשטן, ואז…‬
‫גיליתי שנבראתי‬
‫להרגיש ככה.‬
‫שהחיים שלי הם לא שלי.‬
‫אז צר לי אם אחיך גועלי אליך לפעמים.‬
‫אני…‬
‫ביליתי אלפי שנים בגיהינום‬ ‫בדמיונות על המפגש בינינו.‬
‫לקבל את זוגתי בחזרה, לקבל…‬
‫לקבל אותך בחזרה. ועכשיו…‬
‫פשוט חשבתי שזה ילך אחרת.‬
‫כן.‬
‫גם אני.‬
‫חשבתי שהיה בינינו משהו אמיתי.‬
‫דקר! את בבית!‬
‫בחייך, 21:30 עכשיו.‬ ‫אפילו את לא הולכת לישון בשעה כזאת.‬
‫היא לא פה.‬
‫היא עזבה בפתאומיות.‬
‫היא כעסה מאוד.‬
‫אני מניחה שאתה האדם‬ ‫שבאמת רציתי לדבר איתו.‬
‫רציתי להגיד ש…‬
‫שאני מצטערת.‬
‫לא הייתי צריכה לנסות לדקור אותך.‬
‫מתברר שלא עליך כעסתי באמת.‬
‫באמת?‬
‫את לא כועסת על לוציפר?‬
‫ובכן…‬
‫את צריכה לכעוס.‬
‫הלילה הזה עלה על הציפיות.‬
‫עכשיו אעקור את הלשון השקרנית שלך!‬
‫צדקת.‬
‫אני שקרן, ולוציפר תמיד אומר אמת. נכון?‬
‫כן, אבל לא כשהוא משמיט דברים.‬
‫למשל הסוד שהוא לא גילה לקלואי…‬
‫והסוד שהוא מסתיר ממך.‬
‫איזה סוד?‬
‫אני לא יכול לגלות לך.‬
‫את לא תאמיני לי.‬
‫בגלל שאני שקרן. נכון?‬
‫אבל…‬
‫אני יכול לגלות לך איך לברר בעצמך.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬