‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫שלום, גבירותיי.‬
‫גברתי, לשון יחיד.‬
‫איפה אימא שלך?‬
‫אני אצל אבא שלי הערב.‬
‫אבל זה ערב המשחקים.‬ ‫הבלשית תמיד באה לערב המשחקים.‬
‫הייתה באה לערב המשחקים.‬ ‫אולי לכן היא לא חזרה אליי.‬
‫הורים הם תעלומה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫היא אמרה אולי משהו על זה שהיא מתנה?‬ ‫מאלוהים?‬
‫כי אם זו המכשלה,‬
‫זה הרבה פחות בעייתי משהיא חושבת.‬
‫בעיות של גדולים.‬
‫לא מעניין.‬
‫ולמי אכפת איפה אימא שלי?‬
‫לי, בתור התחלה.‬
‫זה ערב המשחקים, וטריקסי פה.‬
‫טוב, אני מניח שנוכל לשחק מונופול.‬
‫לא, לא כיף לשחק מונופול בשניים..‬
‫טוב. ניצחת.‬
‫מאחר וזה עשוי להיות‬ ‫הערב האחרון שלי בכדור הארץ,‬
‫בואי נלך לבר.‬
‫הוריי לא יאהבו את זה.‬ ‫-לא?‬
‫נשמע לי כמו בעיות של גדולים.‬
‫אתה יכול לספר לי סיפור.‬
‫אני נראה לך כמו מר רוג׳רס?‬
‫אתה לא חייב להמציא.‬
‫אתה יכול פשוט לספר לי על…‬
‫הפגיון הזה.‬
‫הוא הרג מישהו פעם?‬
‫עדיין לא.‬
‫אלה תקינים?‬
‫תלוי את מי שואלים.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫המניקור? זה סתם, שיוף והברקה.‬
‫הטבעת שלך. ספר לי את הסיפור שלה.‬
‫אלא אם אתה מעדיף לדבר על האזיקים.‬
‫למדנו לנהל משא ומתן, מה?‬
‫בסדר.‬
‫לערב אחד בלבד.‬
‫שעת סיפור בפנטהאוס.‬
‫אימא שלי מתחילה לרוב ב״פעם, מזמן״.‬
‫האמנם.‬
‫טוב…‬
‫פעם, מזמן,‬
‫השטן הגיע לניו יורק סיטי.‬
‫השנה‬
‫הייתה 1946.‬
‫זו הייתה תקופה נפלאה.‬
‫גברים חבשו כובעים, חצאיות התקצרו,‬
‫והפשיעה נסקה.‬
‫הצנע חלף, בחורינו חזרו משדה הקרב,‬
‫והאוויר היה מלא בצלילי ביג בנד ובאפשרויות.‬
‫חברה ותיקה פנתה אליי‬
‫והציעה לי להיפגש לכוסית ב״גרדן קלאב״.‬
‫- גרדן קלאב -‬
‫ה״גרדן קלאב״ היה המקום‬ ‫הלוהט ביותר באי מנהטן,‬
‫בזכות הזמרת הלוהטת שכיכבה בו.‬
‫כל העיר הכירה את קולה,‬ ‫אבל רק אני ידעתי את שמה האמיתי:‬
‫לילית.‬
‫רגע, מי זאת לילית?‬
‫אימא של מייז.‬
‫כפילה שלה, אם כי שתיהן לא יודו בזה לעולם.‬
‫״נמאס לי להיות טהורה‬
‫ולא‬
‫נרדפת‬
‫כמו משהו שמחפש את הרמה שלו‬
‫אני רוצה ללכת לשטן, רוצה להיות מרשעת…״‬
‫זה אני.‬
‫רוצה להתפוצץ‬
‫רוצה להיות מרשעת‬
‫ולרמות בחמש אבנים‬
‫אני רוצה להיות מרשעת‬
‫רוצה לשקר‬
‫אני רוצה להיות רעה‬
‫ולהשליך בוץ‬
‫ובתיאטרון‬
‫אני רוצה להחליף מקום‬
‫רק בשביל לדרוך לכולם על הרגליים‬
‫אני רוצה להיות מרשעת‬
‫אני רוצה להכאיב לזבובים‬
‫אני רוצה לשיר שירים‬
‫כמו ההוא שבוכה‬
‫אני רוצה להיות איומה‬
‫אני רוצה לשתות אלכוהול‬
‫ואת מה שיש לי‬
‫אשמח לאבד‬
‫אני רוצה להיות מרשעת‬
‫מרשעת קטנה שכמותי‬
‫הכי רעה ומרושעת‬
‫שאני‬
‫יכולה‬
‫להיות!״‬
‫מיאו.‬
‫מה נדמה לך שאתה עושה, בחור?‬
‫רק ניגש לשוחח עם ידידה שלי.‬
‫אל תסתכל על לילי רוז ככה.‬ ‫היא הבחורה של סטומפנטו.‬
‫שלבו לניוטרל, בחורים.‬
‫סמכו עליי,‬
‫איתו לא כדאי לכם לריב.‬
‫לכו, תמזגו לעצמכם סודה.‬
‫ו…‬
‫ספרו לטומי:‬
‫אני לא בחורה של אף אחד.‬
‫אז… כמה זמן חלף?‬
‫לא ראיתי אותך מאז…‬
‫מסיבת היציאה לחברה של מארי אנטואנט.‬
‫ואיך שהיא יצאה...‬
‫חבל על מה שקרה לה.‬
‫אז איך בילית את מאות השנים האחרונות?‬
‫בשירה. התהוללות.‬
‫חוללתי מהומות, מסבאה אחת בכל פעם.‬
‫הכול היה בסדר עד שמישהו גנב לי את הטבעת.‬
‫זה באמת מצער.‬
‫אולי הסחת דעת בריאה תעודד אותך?‬
‫אפשר לשכור בית בושת, לשדוד בנק…‬
‫ארני המינגוויי בעיר. תמיד כיף איתו.‬
‫לא בטוח שאת יכולה לצאת ככה.‬
‫לוציפר, הטבעת הזאת היא הדבר היחיד ביקום‬
‫שחשוב בעיניי.‬
‫אשיג אותה בחזרה.‬
‫ואתה תעזור לי.‬
‫ולמה שאעשה זאת?‬
‫מפני שאתה חייב לי.‬
‫כן… זה.‬
‫השטן מפענח פשע…‬
‫זה הדבר המגוחך ביותר ששמעתי מימיי.‬
‫זה היה הרבה לפני שייעצתי למשטרה,‬ ‫אז הייתי זקוק לעזרה.‬
‫עזרה מקצועית.‬
‫ג׳ק היה בחור קשוח שהכרתי מפעם.‬
‫על הקרשים מאז המלחמה.‬
‫אבל בכל הקשור לפענוח פשעים,‬ ‫הוא היה הטוב ביותר.‬
‫רגע.‬
‫למה החוקר חייב להיות בן?‬
‫אימא שלי מפענחת פשעים כל הזמן.‬
‫בסדר.‬
‫כפי שאמרתי…‬
‫- ג׳ק מונרו‬ ‫חוקר פרטי -‬
‫תראו תראו. לוציפר מורנינגסטאר.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫אני מנסה לאתר תכשיט נדיר‬ ‫ויקר ביותר, שנגנב.‬
‫- לילי רוז -‬
‫את הטבעת הזאת,‬
‫ליתר דיוק.‬
‫רגע. עצור את הסיפור.‬
‫אתה אמור לספר לי על הטבעת שלך.‬
‫הטבעת שלך שחורה.‬
‫רוצה לשמוע את הסיפור או לא?‬ ‫כי אני מעדיף להיות בבר.‬
‫בסדר… תמשיך בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫ובכן…‬
‫למה לי לדחוף את האף?‬
‫בסדר, אני מקשיבה.‬
‫איפה ראית את הטבעת בפעם האחרונה?‬
‫טוב, תקשיב.‬
‫זה מקום מפוקפק.‬
‫אם יהיו צרות, תתחבא מאחוריי.‬
‫אל דאגה, נתקלתי בצרות לא פעם.‬
‫כן? כמה נאצים חיסלת לאחרונה?‬
‫עמוד נוח, חייל.‬
‫אם תפרוץ תגרה,‬ ‫אני מבטיח לתת לך ליהנות.‬
‫ובכן…‬
‫איזה ביש מזל ייחקר ראשון?‬
‫זאת שכולם מדברים איתה.‬
‫אני תכף איתכם.‬
‫מה תרצו?‬
‫ג׳ין? טקילה?‬
‫אנחנו מחפשים מידע על הטבעת של לילי רוז.‬
‫את יודעת מי גנב אותה?‬
‫השמועה ברחוב…‬
‫היא שטיפוס לא מוכר‬ ‫ארב ליד חדר ההלבשה של לילי‬
‫בערב בו הטבעת נעלמה.‬
‫זריז־ידיים אחד בשם לאקי לארי.‬
‫שמעת את תיאורו?‬
‫בטח. חתיך. די שרירי.‬
‫שיער קצר. לסת חזקה.‬
‫בדרך כלל לובש חליפה כחולה…‬
‫ורטייה על העין.‬
‫יכולת לפתוח בזה.‬
‫טוב…‬
‫היי.‬
‫רואה את הבחור הזה?‬
‫זה פרצוף של מלשן שמת לזמר.‬
‫שב בשקט.‬
‫אני אטה לו אוזן קשבת.‬
‫מקסים.‬
‫בדיוק מה שהרופא רשם.‬
‫ג׳ק מונרו, בלש פרטי.‬
‫יש לך מידע על איש בשם לאקי לארי?‬
‫ראיתי אותו בסביבה.‬
‫חתיך. שרירי. לסת חזקה.‬
‫רטייה על העין?‬ ‫-זה הבחור!‬
‫תקשיבי,‬
‫אני לא מחפש צרות,‬ ‫אבל אם ניפגש מאחור בעוד חמש דקות,‬
‫אוכל לתת לך את הפרטים.‬
‫ובכן…‬
‫נראה שהמלשן קם וברח.‬
‫כן… הוא עוד יופיע.‬
‫אז מה רצית לספר לי?‬
‫שתשמרי על הגב שלך.‬
‫שוב אתה?‬
‫אבוי. את בטוחה שאת לא רוצה שאתערב?‬
‫נראה לא יאה סתם לשבת כאן.‬
‫אני חוזר בי.‬
‫חיממנו אותם בשבילך, אדון סטומפנטו.‬
‫תודה, בחורים.‬
‫רגע, חכה!‬
‫שככה יהיה לי טוב…‬
‫לא אמרת ״מר סטומפנטו״?‬
‫״מר״ זה גבר.‬
‫לא ביקשת עלילה מאוזנת־מגדרית?‬
‫אני רק פועל לפי ההוראות שלך.‬
‫אולי אתם תוהים למה‬ ‫אספתי אתכם כאן הערב.‬
‫העניין הוא ש…‬
‫אני לא אוהב אנשים‬ ‫ששואלים שאלות במועדון שלי.‬
‫דוחפים את האף לאן שלא צריך.‬
‫אז…‬
‫אם תפסיקו עם זה,‬
‫אני אעריך את זה מאוד.‬
‫כי בפעם הבאה…‬
‫אהיה פחות נחמד.‬
‫זאת אומרת שאתם תמותו.‬
‫ואתה…‬
‫יש לך מזל שאתה ידיד של לילי.‬
‫אבל אל תהיה ידידותי מדי.‬
‫המשך ערב נעים.‬
‫בואו, בחורים.‬
‫כן, תודה ששמרת לי על הגב שם.‬
‫אבל אמרת לי להישאר מאחורייך!‬
‫וזה לא היה קל,‬ ‫כי בילית המון זמן על הקרקע.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫נבדוק במקומות הקבועים‬ ‫של לאקי לארי בבוקר.‬
‫גנבים זוטרים הם כמו מטבעות מזויפים.‬
‫במוקדם או במאוחר, הם תמיד מופיעים.‬
‫ובכן…‬
‫אני יוצא לקרוע את העיר עם הטובות ביותר.‬
‫אני מניח שיש לך תכניות משלך.‬
‫מה יש לדבר?‬
‫החיים הם מסיבה אחת גדולה.‬
‫- ג׳ק מונרו‬ ‫חוקר פרטי -‬
‫לא ידעתי שג׳ק ואשתו, שירלי,‬ ‫היו בתקופה קשה.‬
‫איך תפוחי האדמה?‬
‫הכנתי אותם עם שמנת, כמו שאתה אוהב.‬
‫מה קרה לך בעין?‬
‫כלום.‬
‫ג׳ק, אני יודעת שאתה עדיין כועס עליי, אבל…‬ ‫-סליחה.‬
‫איבדתי את התאבון.‬
‫חס וחלילה שיהיה לי רגע של שקט…‬
‫לאקי לארי?‬
‫תחזור על השם?‬
‫אני מוכרח לומר,‬ ‫הצבע של השמלה מאוד מחמיא לך.‬
‫אולי תשכחי מהכלים‬ ‫ונצא לסיבוב ב״קופקבנה״?‬
‫נחמד מצדך, מר מורנינגסטאר, אבל…‬
‫כבר יש לי בן זוג לריקודים.‬
‫כך לפחות חשבתי.‬
‫טוב, תודה.‬
‫אם אתה יודע מה טוב בשבילך, תתרחק מאשתי.‬
‫חשבתי שלא יהיה לך אכפת.‬ ‫הרי לא אמרת לה שתי מילים מאז שהגעתי.‬
‫זה היה המודיע שלי בטלפון.‬
‫מתברר שלאקי לארי התווכח עם מישהו בנמל אמש.‬
‫יורש של מפעל נקניקים‬ ‫בשם וויליאם קינקנון,‬
‫המכונה ״ווילי נסיך הנקניקיות״.‬
‫נשמע כמו בחור משכמו ומעלה.‬
‫כן, טוב… ננקנק אותו בבוקר.‬
‫ג׳ק, לאן אתה הולך?‬
‫אני…‬
‫חושב שאצטרך לקום מוקדם, ו…‬
‫אני פשוט…‬
‫אישן במשרד.‬
‫אז מה עשתה אשתך שהטריף אותך כל כך?‬
‫בגדה בך?‬
‫בעטה לך בכלב?‬
‫הרסה את החולצה שאתה אוהב?‬
‫אף תשובה לא נכונה.‬
‫לפני שבועיים…‬
‫יצאתי עם חברים שלי מהצבא, ו…‬
‫אחרי כוסיות, הקפטן אומר לי…‬
‫״אתה ושירלי הייתם 20 הדולרים‬ ‫שהוצאתי בחיי״.‬
‫חשבתי שהגורל הפגיש בין שירלי וביני‬
‫באותו יום בספרייה הציבורית.‬
‫כל הזמן הזה, זה היה…‬
‫רק עניין של כסף.‬
‫שירלי הייתה נערת ליווי?‬ ‫-כן.‬
‫נכון. ולטלטל אותי מהלם הקרב שלי…‬ ‫זה היה הטריק הסופי שלה.‬
‫איזה מזל יש לך!‬
‫לצאת נשכר מהניסיון שאשתך צברה‬
‫עם עשרות, אולי מאות, גברים…‬
‫כבאים, ספרים, ימאים, כרוזים בירידים…‬
‫כן, הבנתי.‬
‫אם זה מפריע לך כל כך, למה לא לעזוב ודי?‬
‫מפני שאני אוהב אותה,‬ ‫ולדבריה, היא אוהבת אותי.‬
‫כשאתה מגלה שהדבר הטוב ביותר שקרה לך‬ ‫התחיל בשקר,‬
‫זה כמו לבנות בית על בוץ טובעני.‬
‫במוקדם או במאוחר, הכול יקרוס.‬
‫סליחה, חלמתי בהקיץ,‬
‫מאחר שהבעיה שלך משעממת בצורה קיצונית.‬
‫שקלת לשכוח מכל העניין?‬
‫אם שקלתי לשכוח מכל העניין?‬
‫זאת העצה שלך?‬
‫מניסיוני, בעיות הן כמו…‬
‫אנשי מכירות של ספרי תנ״ך, או…‬
‫יבלות באברי המין.‬
‫אם שוכחים מקיומם,‬ ‫במוקדם או במאוחר, הם נעלמים.‬
‫אולי תציירי קודם כול את החרב?‬
‫היא כבדה עד כדי גיחוך!‬
‫אולי אתה רוצה לעשות הפסקה, אדוני?‬
‫כן.‬
‫אולי תנוח קצת, ווילי?‬
‫מי אתם לעזאזל?‬
‫ג׳ק מונרו, בלש פרטי.‬
‫לוציפר מורנינגסטאר, שטן.‬
‫כרמינה!‬
‫תה!‬
‫ידידי היקר זיגמונד היה מכין ממך מטעמים.‬
‫איפה הטבעת?‬
‫מה?‬
‫אין דבר. אמצא אותה בעצמי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אתה מוכן לומר לי מה הוא עושה?‬
‫היי… במקומך לא הייתי דואג.‬
‫מה שכן מדאיג, ממה ששמענו,‬
‫זה שהיה לך ויכוח סוער בנמל אמש.‬
‫עם בחור בשם לאקי לארי.‬
‫אז מה?‬
‫אז לאקי לארי גנב את הטבעת של ידידתי,‬ ‫ואז נרצח.‬
‫נדקר בגב בסכין מקושטת.‬
‫רגע, אתם חושבים שאני רצחתי אותו?‬
‫בחיים לא.‬
‫טוב, הייתי עושה זאת במידת הצורך,‬ ‫אבל לא עשיתי זאת.‬
‫ולא ידוע לי על שום טבעת.‬
‫מישהו יודע איפה היית אמש?‬
‫כן.‬
‫ציירת הדיוקן שלי.‬
‫דגמנתי בדמות חניבעל החוצה את הרי האלפים‬ ‫עד חצות כמעט.‬
‫דמי השכרת הפיל עד לשעות כאלה‬ ‫בלתי סבירים בעליל.‬
‫מאיפה אתה מכיר את לאקי לארי?‬
‫מדי פעם,‬
‫אני רוכש חפץ או שניים מלורנס.‬
‫כיצד הם מגיעים לידיו? אינני שואל.‬
‫אני אוסף חפצי מלחמה.‬
‫אם הוא משיג פריט שמעניין אותי,‬ ‫הוא קורא לי.‬
‫אני פשוט אוהב מלחמה. אתה לא?‬
‫בטח.‬
‫אוגדת חי״ר 5.‬
‫הקרב על הבליטה.‬
‫ועכשיו…‬
‫איפה בדיוק שירתת?‬
‫הייתי משרת, אבל…‬
‫אסתמה.‬
‫לכן כעסתי כל כך כשלאקי לארי‬
‫התעקש שניפגש בנמל.‬
‫האזור היה מאובק מאוד,‬
‫ואני כמעט בטוח שדרכתי על צואה.‬
‫אני מתחיל לחשוב שווילי שלנו‬ ‫טיפש מכדי לגנוב את הטבעת של לילי.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫איפה אתה ולארי נפגשים בדרך כלל?‬ ‫-בדירתו.‬
‫היא לא נקייה בהרבה מהנמל.‬
‫וכן, אורה לכרמינה לתת לכם את הכתובת.‬
‫תודה.‬
‫אתה בחור ייחודי, מה?‬
‫יש מילה שמתארת אותך,‬ ‫אבל היא פרחה מזיכרוני.‬
‫כמו ״מקלחת״, אבל בצרפתית.‬
‫אני בטוח שאזכר.‬
‫הבלש הפרטי איתר את הטבעת שלך?‬
‫ממש לא.‬
‫החשוד העיקרי שלנו התפגר.‬
‫נשמע שהטבעת יקרה לך מאוד.‬
‫הייתי נשואה,‬
‫לפני עידן ועידנים.‬
‫בחור בשם אדם.‬
‫הקשר בינינו לא היה מוצלח במיוחד.‬
‫עוד פחות ביני לבין אביו.‬
‫מצטערת.‬ ‫-אל תצטערי.‬
‫כשהם גירשו אותי, כבר כמעט חשתי הקלה.‬
‫לקחתי איתי פיסה אחת מהגן ההוא בדרכי החוצה:‬
‫את האבן שבטבעת שלי.‬
‫לא אהבתי את החיים שהיו לי אז,‬
‫אבל בהחלט אהבתי את הגן ההוא.‬
‫בכל אופן,‬
‫הטבעת מזכירה לי שאני לא זקוקה‬ ‫לאדם או למשפחה שלו.‬
‫שאני לא זקוקה לאף אחד.‬
‫לילי…‬ ‫-את נשואה, נכון?‬
‫כן.‬
‫לאהובי מהתיכון, ביל.‬
‫התחתנו לפני שהוא התגייס.‬
‫כתבנו מכתבים מדי יום…‬
‫עד שהוא נפצע בקרב גוודלקנל.‬
‫אבל הוא שרד,‬
‫והגיע לבית חולים בצפון המדינה.‬
‫אבל הרופאים לא מסוגלים…‬
‫הכרנו כל חיינו.‬
‫אני פשוט לא מאמינה ש…‬
‫אני עלולה לאבד אותו.‬
‫נראה שיש לי מזל שלא נקשרתי לאף אחד כל כך.‬
‫אל תדברי ככה!‬
‫כל יום עם ביל שלי הוא מתנה.‬
‫הידיעה שאולי לא נותר לנו הרבה זמן…‬
‫רק משפרת את זה.‬
‫לא ברור לי למה כינו אותו ״לאקי לארי״.‬
‫הדירה הזאת היה החורבה‬ ‫המדכאת ביותר שראיתי בחיי.‬
‫וראיתי את לולאת הגיהינום של קפקא.‬
‫הטבעת של הידידה שלך אולי לא כאן,‬ ‫אבל יש פה הרבה מידע מועיל.‬
‫רואה את השטיח המבולגן הזה?‬
‫נראה לי שכאן הרוצח‬ ‫הכניס ללארי אגרוף בפרצוף.‬
‫לארי נפל אחורה, לכאן,‬
‫חטף מכה בראש,‬
‫כאן, מהשולחן. רואה את שבבי העץ?‬
‫אבל אז…‬
‫הוא מתאושש.‬
‫הוא קם,‬
‫ומסתער על הרוצח, עליך, ככה.‬
‫הוא מפיל אותו. סליחה, חבר.‬ ‫-זה בסדר, אני אוהב משחק תפקידים.‬
‫נראה שמצבו של ידידנו לארי השתפר,‬ ‫עד שהרוצח שולף סכין.‬
‫לארי…‬
‫ניגש לחלון, אבל אי אפשר לפתוח אותו.‬
‫הוא התאמץ והצליח לפתוח אותו.‬
‫הוא כמעט הצליח לצאת, כשהרוצח…‬
‫בא ודקר אותו בגב,‬
‫מה שגרם לנתז הדם הזה.‬
‫ואז,‬
‫לארי ברח אל תוך הערב.‬
‫ונפח את נשמתו על סף דלתך.‬
‫חבל שאין לנו עוד ראיות‬
‫שיגידו מי קיפד את חייו של לארי המסכן.‬
‫טוב, למעשה…‬
‫אולי מצאתי משהו.‬
‫סיגר יקר ביותר.‬
‫טוב, רק השפיץ.‬
‫״רומיאו אי חולייטה״,‬ ‫הסוג החביב על ווינסטון צ׳רצ׳יל ו…‬
‫חברנו הוותיק טומי סטומפנטו!‬
‫אז סטומפנטו גילה שלאקי לארי‬ ‫גנב את הטבעת של החברה שלו,‬
‫התחזה לקונה,‬
‫השיג את הטבעת…‬
‫ורצח את הגנב כנקמה.‬
‫אבל אם סטומפנטו עשה את כל זה‬ ‫כדי להרשים את לילי רוז…‬
‫למה לא לתת לה את הטבעת?‬ ‫-כן.‬
‫בוקר אור, סטומפנטו.‬
‫זה מסביר למה הוא לא החזיר ללילי את הטבעת.‬
‫נראה שכשסטומפנטו נובח, הוא לא נושך.‬
‫לקחו לו את הלב.‬
‫מה עשו איתו, לדעתך?‬
‫הוא לא נראה כמו אחד שחושף את לבו ברבים.‬ ‫אחפש על הרצפה.‬
‫נראה שצדקנו. סטומפנטו חיסל את לאקי לארי.‬
‫זה אותו הסמל שהיה‬ ‫על הסכין בגב של לאקי לארי.‬
‫אבל מי חיסל את סטומפנטו?‬
‫אני חושב שאני יודע את התשובה.‬
‫אדם שרצה את הלב שלו,‬
‫ואת הטבעת של לילי רוז.‬
‫אבל נראה שאיחרנו בשני המקרים.‬
‫למי יש ביצים לבתר את סטומפנטו?‬
‫ומה הסמל המוזר הזה על פניו?‬
‫כתב הירוגליפי.‬
‫דומני שזו עין הורוס,‬
‫סמל מקודש בתרבות מצרים העתיקה.‬
‫עין מקודשת.‬
‫שמעתי את זה בעבר.‬ ‫אני יודע איפה למצוא את אמן הגרפיטי שלנו.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫באתם לחפש…‬
‫ספרים?‬
‫כן,‬
‫אכן באנו…‬
‫לחפש ספרים.‬
‫חשבתי שבאת לטקס הכת הסודי.‬
‫סליחה, ידידי חדש פה.‬
‫בהחלט באנו לטקס הכת הסודי.‬
‫תפנה אותנו לכיוון הנכון?‬
‫דרך הדלת הזו.‬
‫ואם החלוקים שלכם לא הגיעו בדואר,‬
‫יש כמה נוספים על הקולבים.‬
‫מקסים.‬
‫תודה.‬
‫- לכוהן הגדול, צלצלו בפעמון -‬
‫מלווין המדהים לשירותכם.‬
‫מה הקטע של המקום הזה?‬
‫כוהן מוסמך, אורקל,‬
‫שאמן, ושופט שלום.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫להסיר קללה? לרפא פריחה?‬
‫יש לי לחש אהבה‬ ‫שיכשף כל בחורה ממרחק 50 צעדים.‬
‫אנחנו מחפשים משהו חזק בהרבה.‬
‫רצוי מצרי,‬
‫ואולי קשור לעקירת לב.‬
‫אתם מחפשים את טקס אנוביס.‬
‫כן, בדיוק. ניקח אחד כזה, בבקשה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫הביטו לשם!‬
‫תמורת 12 דולר בלבד,‬
‫טקס אנוביס דה־לוקס שלנו כולל את…‬
‫מסכה טקסית זו, שני שמשים,‬
‫ותוף שעשוי מעורה של בתולה וסטלית.‬
‫פגיון טקסי מוזהב,‬
‫ותרנגולת חיה אחת!‬
‫התרנגולת תמיד אוכלת אותה.‬
‫או שאולי תעדיפו‬
‫את חבילת החיסכון שלנו.‬
‫שישה דולרים בלבד!‬
‫ולב התרנגולת הוקרב מראש, לנוחותכם.‬
‫לא מדויק מבחינה היסטורית,‬
‫אבל נוטף דם. ידידי הוותיק,‬ ‫תות ענח׳ אמון, היה אוהב את זה.‬
‫בעידן המודרני, מלמדים אותנו לפחד מהמוות.‬
‫אבל בימי קדם הבינו שהמוות…‬
‫הוא עוצמה.‬
‫הרגשת שיש לך עוצמה‬
‫כשהחזקת את לבו של טומי סטומפנטו בידך‬ ‫אחרי שרצחת אותו?‬
‫מישהו רצח את טומי סטומפנטו?‬
‫אתם באמת מאמינים שהיה לי קשר לזה?‬
‫כן, לחלוטין כן.‬
‫כן, ספר לנו, מלווין המדהים.‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫אני…‬ ‫-כן?‬
‫רוצה…‬
‫כן?‬
‫פונטיאק טורפדו מודל 1941.‬
‫מנוע 8 צילינדרים. 103 כוחות סוס.‬
‫מ־0 ל־60 קמ״ש בפחות משלוש דקות, ו…‬
‫מחיר שווה לכל נפש.‬
‫כמה טקסי דה־לוקס כאלה בשבוע,‬
‫כמה חפצים מקודשים פה ושם,‬
‫ואסע לי בכביש הפתוח עוד הקיץ.‬
‫רצחת את סטומפנטו,‬ ‫וגנבת את הטבעת המיוחדת של ידידתי לילית,‬
‫אז תשכח מהכביש הפתוח.‬ ‫אתה תיסע רק עד המשטרה.‬
‫רק רגע, חבוב.‬
‫אתה מדבר על טבעת לילית?‬
‫כי לקוחותיי…‬
‫מאמיניי, ישלמו ביד רחבה‬ ‫אפילו על זיוף משכנע.‬
‫נוכל להתחלק ברווחים.‬
‫חפצי אלמוות הם להיט אצלי!‬ ‫-כן…‬
‫מאמיניך יוכלו לספר לנו‬ ‫איפה היית היום בין 12:00 ל־18:00?‬
‫בטח. הייתי כאן.‬
‫פתחתי בקלפים ארבע פעמים,‬
‫גירשתי שד,‬
‫וערכתי בר מצווה.‬
‫לבו של טומי סטומפנטו נעקר,‬
‫בדיוק כמו בתרמית העוף הזאת שלך.‬
‫אז אם לא אתה רצחת אותו,‬
‫זה בטח היה אחד הלקוחות שלך.‬
‫סיפרת לאחד מהם על טבעת לילית?‬
‫בטח. אני מוכר מפות‬ ‫לקבר לילית כבר שנים, אבל…‬
‫אני לא יודע מי קנה אותן, בגלל החלוקים.‬
‫ובכן, זה היה בלבול ביצים מוחלט.‬
‫חוששני שהגענו למבוי סתום.‬
‫היו לנו כמה משחקי מילים על לבבות,‬ ‫צחקנו, נהנינו, אבל…‬
‫נראה שתיאלצי לחיות ללא הטבעת שלך.‬
‫אז…‬
‫אולי אשלם את חובי בדרך אחרת?‬
‫טירה?‬
‫אי פרטי? הר של זהב?‬
‫העולם פרוש לפנייך, ואני משרתך.‬
‫אלפי שנים, לוציפר,‬
‫והטבעת הזו תמיד הייתה איתי.‬
‫היא מזכירה לי מי אני.‬
‫למה עשיתי מה שעשיתי.‬
‫כלומר, למה שלחת את ילדייך לגיהינום?‬
‫נתתי לך צבא!‬
‫צבא שמעולם לא ביקשתי.‬
‫ו…‬
‫שלא ידעתי שהייתי זקוק לו, אז.‬
‫אבל לולא הם, הייתי מבלה נצח לבדי, ו…‬
‫על כך, אהיה חייב לך תמיד.‬
‫ולכן אני באמת מצטער‬ ‫שלא הצלחתי להחזיר לך את הטבעת.‬
‫גם אני.‬
‫ובכן…‬
‫איך קרה שכולם חושבים‬
‫שהטבעת היא שנותנת לך חיי נצח?‬
‫אז תפסתי טרמפ ביבשת אמריקה‬ ‫עם מגלה ארצות אחד,‬
‫הרנאן קורטס.‬
‫בעל אובססיה לזהב,‬ ‫זורע הרס ושפיכות דמים בכל מקום.‬
‫נודניק אמיתי.‬
‫זרקתי אותו ברגע שהגענו ליבשה, ותפסתי לי…‬
‫לוחם אצטקי מסוקס.‬
‫מונטזומה.‬
‫שתינו כמה כוסיות.‬
‫הוא שאל אם אני בתולה.‬
‫אמרתי שכן, כי ככה תמיד אהבו לשמוע בספרד.‬
‫פתאום,‬
‫באו כוהנים והשליכו אותי לתוך הר געש.‬
‫שרדתי, ו…‬
‫מישהו חקק את זה על לוח אבן.‬ ‫אתה יודע איך דברים כאלה מתחילים.‬
‫אכן.‬
‫בני תמותה…‬
‫הייתי שמחה לראות את ההבעה‬ ‫על פרצופו של הגנב‬
‫כשהוא יגלה שאין לטבעת שום השפעה.‬
‫רגע.‬
‫הטבעת לא עושה כלום,‬
‫ולכן הגנב יחפש דרך לגרום לה לעשות משהו.‬
‫לילית, אני מאמין שמצאתי דרך‬ ‫להחזיר לך את הטבעת.‬
‫אנחנו צריכים רק כוהן, צורף, והסחת דעת.‬
‫הודות למכר שלי‬ ‫שהוא כוהן דת וקוסם חובב,‬
‫נפוצה השמועה שהטבעת שלך פועלת רק‬ ‫כשהיא מחוברת לצמיד המצועצע הזה.‬
‫אז מי שגנב את הטבעת יחזור‬ ‫כדי לקחת את ה…‬
‫צמיד.‬
‫הגנב יחכה שתעלי לבמה,‬
‫ויתגנב לחדר ההלבשה שלך, כמו קודם,‬
‫אבל הפעם, ידידנו ג׳ק ישגיח.‬
‫ג׳ק יתפוס הגנב, הגנב ייתן הטבעת,‬
‫ועד מהרה, פיסת גן עדן שלך‬ ‫תחזור לאצבעך, שם מקומה.‬
‫היי.‬
‫תודה שהסכמת לעשות את זה.‬
‫ידידך לוציפר אמר שאתה זקוק לי.‬
‫אבל אחרי שזה ייגמר,‬ ‫אעלה לאוטובוס לדה־מוין.‬
‫אחזור לגור אצל אימא שלי.‬
‫טוב, אז…‬
‫לפי הסימן של לילי, תיקחי את הצמיד.‬
‫טוב?‬ ‫-ואז אסתובב איתו במועדון,‬
‫אחזיר אותו לחדר ההלבשה, ואשים אותו בכספת.‬
‫רגע.‬
‫רק…‬
‫תיזהרי, טוב?‬
‫אזדקק ליותר מזה, ג׳ק.‬
‫בכל הזמן שבילית בכדור הארץ,‬
‫יצרת פעם קשר עם בן אנוש?‬
‫יצרתי קשר עם אלפי בני אנוש.‬
‫פעם, קליגולה ואני יצרנו שרשרת אנושית‬
‫של 37…‬ ‫-אני לא מתכוונת למין, לוציפר.‬
‫אני מתכוונת…‬
‫לחיבור רגשי.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫רק נס יגרום לי לרצות בדבר כזה,‬
‫ואני די בטוח שאבי כבר לא מחולל כאלה.‬
‫למה?‬
‫סתם, תהיתי.‬
‫קחו את אשתי, בבקשה!‬
‫אייב גנץ, האיש הכי מצחיק במנהטן!‬
‫בהזמנה מיוחדת,‬
‫אשיר שיר שאהוב עליי כבר זמן־מה.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אני לא בטוחה שהבנתי את משמעותו‬ ‫עד לרגע זה.‬
‫סליחה, חבר׳ה.‬
‫הענתיקה הזאת שלי כבר המון זמן,‬ ‫והיא תמיד מפריעה.‬
‫אולי אחליף תלבושת לפני שנתחיל?‬
‫עשי טובה, שימי את זה בכספת שלי, טוב?‬
‫לוציפר מורנינגסטאר!‬
‫ג׳ק!‬
‫תודה לאל שאתה בסדר!‬
‫יש גבר בחדר ההלבשה של לילי.‬
‫דאגתי שהוא יראה ששמתי‬ ‫את הצמיד בכספת, כמו שאמרת.‬
‫לך, לפני שהוא יברח!‬
‫את מלאך, שירלי.‬
‫לך.‬ ‫-טוב.‬
‫ידיים באוויר.‬
‫אחורה.‬
‫אחורה, באיטיות.‬
‫תסתובב.‬
‫אתה רצחת את טומי סטומפנטו?‬
‫ולקחתי את הטבעת.‬
‫וגם…‬
‫ערכתי את טקס אנוביס‬ ‫כדי להפעיל את קסמה העתיק.‬
‫ועכשיו…‬
‫אני…‬
‫בן אלמוות!‬
‫ובכן…‬
‫המטורלל שרצח את טומי סטומפנטו.‬
‫ווילי? לא חשבתי שאתה מסוגל!‬
‫לארי לא היה צריך‬ ‫למכור לסטומפנטו את הטבעת.‬
‫שניהם לא הבינו מה יש להם ביד.‬
‫ידעתי הכול על הטבעת.‬
‫אני שלחתי את לאקי לארי לגנוב אותה.‬
‫תניח את האקדח ותן לי אותה!‬
‫גרטי!‬
‫איך יכולת?‬
‫בגלל שהתכנית הייתה שלי!‬
‫אני איתרתי את הטבעת.‬
‫אני אמרתי ללאקי לארי כיצד לגנוב אותה ומתי.‬
‫אפילו אמרתי לו שייקח את כל מה שבכספת‬ ‫אם רק ייתן לי את הטבעת.‬
‫ומה הוא עשה?‬
‫מכר אותה לאיזה גנגסטר מאוהב שרצח אותו.‬
‫פסק זמן.‬
‫אז גם גרטי וגם ווילי‬ ‫שמעו על הטבעת ממלווין המדהים?‬
‫אכן.‬
‫גרטי שילמה ללאקי לארי‬ ‫כדי שיגנוב את הטבעת,‬
‫אבל הוא בגד בה,‬ ‫ומכר אותה לסטומפנטו בסכום גבוה יותר.‬
‫אבל אז, סטומפנטו רצח את לארי כנקמה‬ ‫על גניבת הטבעת של חברתו מלכתחילה?‬
‫אכן. אבל…‬
‫לרוע מזלו של סטומפנטו,‬
‫גם ווילי נסיך הנקניקיות חשק בטבעת,‬
‫ועקר את לבו של הגנגסטר‬
‫בגרסה אמיתית של טקס הכת‬ ‫המזויף של מלווין המדהים,‬
‫כדי שהטבעת תפעל.‬
‫עזבי, טריקס. זו צ׳יינטאון.‬
‫מה?‬
‫לא חשוב. רוצה לשמוע את סוף הסיפור או לא?‬
‫אני לא רוצה שמישהו ייפגע,‬ ‫אבל אני חייבת להציל את ביל.‬
‫שום תכשיט לא יציל את בעלך, גרטי.‬ ‫-את משקרת!‬
‫את משקרת!‬
‫ראיתי אותך בלילה ההוא, בסמטה.‬
‫נקלעת לקרב היריות בין חבורת סטומפנטו‬ ‫לבין כנופיית גשר ברוקלין.‬
‫ספגת שש יריות ולא קרה לך דבר!‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל לא היה לזה שום קשר לטבעת קסמים.‬
‫אין דבר כזה.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫בואו נשים סוף לסיפור הזה, טוב?‬
‫מה?‬
‫ירית בי!‬
‫כן, אכן.‬
‫אני מדמם!‬
‫אני מדמם…‬
‫כמה בכיינות, יחסית לאחד שאוהב מלחמה.‬
‫היא לא אמיתית.‬
‫אני לא יכולה להציל אותו.‬ ‫-ודאי שלא.‬
‫אז למה לסכן הכול כדי לנסות?‬
‫גרטי, היית עלולה למות.‬
‫הבטן שלי…‬
‫כולנו מתים בסוף, לילי.‬
‫וזה בסדר.‬
‫האמת היא ש…‬
‫הייתי מעדיפה למות היום,‬ ‫בניסיון להציל את אהובי,‬
‫מאשר לחיות לנצח בלעדיו.‬
‫הו, גרטי…‬
‫אני עשיר מכדי לשבת בכלא!‬
‫לא!‬
‫תתקשרו לאבא שלי!‬
‫אפשר לעשות את זה בשתי דרכים.‬
‫או שנסיך הנקניקיות יקבל מה שמגיע לו,‬
‫ונטפול את השאר על סטומפנטו,‬
‫או שנערב את המוזגת.‬
‫תחליטי את אם להגיש תלונה.‬
‫שתיהנה מהזמן שנותר לביל.‬
‫אתה עוף מוזר, אבל…‬
‫זה היה…‬
‫זה היה מעניין מאוד.‬
‫שמור על עצמך, ילד.‬
‫גם אתה, קשישא.‬
‫היי, שירלי.‬
‫מתי האוטובוס שלך?‬
‫בחצות.‬
‫כן…‬
‫אז אם תמהרי, אולי תספיקי.‬
‫כן.‬
‫שירלי!‬
‫אני…‬
‫חשבתי שאם…‬
‫אם זה בסדר מבחינתך, אני…‬
‫אולי אבוא איתך.‬
‫הנסיעה לדה־מוין ארוכה, ג׳ק.‬
‫יופי.‬
‫ככה נספיק לדבר.‬
‫בואי.‬
‫אז…‬
‫הטבעת הוחזרה. החוב שולם.‬
‫ניפגש בעוד כמה מאות שנים.‬
‫לא.‬
‫את קשוחה, אבל בסדר.‬
‫אוסיף גם טירה.‬
‫יש לי אחת מקסימה, בת 22 חדרים, באוסטריה.‬ ‫בקושי הופצצה.‬
‫אני לא רוצה טירה.‬
‫עכשיו את סתם עושה לי חיים קשים.‬
‫קורטס.‬
‫מונטזומה.‬
‫ווילי נסיך הנקניקיות.‬
‫כולם חושבים שהם רוצים לחיות לנצח.‬
‫אבל כבר יש להם דבר יקר בהרבה.‬
‫גרטי צדקה.‬
‫זו הידיעה שיש סוף.‬
‫בזכות זה, כל השאר שווה.‬
‫זה מה שמחבר ביניהם.‬
‫מה שנותן להם אומץ, גם כשאין לזה סיבה.‬
‫הייתי בת אלמוות די והותר זמן.‬
‫אני רוצה שהיא תהיה שלך.‬
‫מרגע שתעשי את זה, אין דרך חזרה.‬
‫את בטוחה?‬
‫רק דבר אחד.‬
‫אין לזה סוף אצלך, מה?‬
‫או שבעצם, עכשיו יהיה לזה סוף.‬
‫רוצה שאקרא לילדייך, שייפרדו ממך?‬
‫ותבטל את כל מה שהם למדו בגיהינום?‬
‫לעולם לא.‬
‫ילדיי הם מושלמים.‬
‫אי אפשר…‬
‫לגרש אותם, מפני שאין להם בית.‬
‫אי אפשר לנטוש אותם‬ ‫מפני שאין להם משפחה.‬
‫הם לעולם לא יגורשו מן הגן.‬
‫אל תגלה להם לעולם מה עשיתי היום, לוציפר.‬
‫אחרת הם לא יהיו בלתי שבירים.‬
‫אני נותן לך את דברתי.‬
‫טוב…‬
‫לא חשבתי שאגיד את זה, אבל…‬
‫תיהני משארית חייך.‬
‫גם אתה.‬
‫- הסוף -‬
‫האלמוות של לילית נמצא בטבעת?‬
‫כן.‬
‫אני מניח שכן.‬
‫אם כי מבחינתי, הדבר היחיד שמיוחד בה הוא ש…‬
‫היא מזכירה לי ידידה ותיקה.‬
‫אז מה קרה לג׳ק ושירלי?‬
‫הם חיו באושר ובעושר?‬
‫ובכן, הם עברו לדה־מוין, אז…‬
‫מן הסתם לא.‬
‫אימא שלי אומרת שהדרך היחידה‬ ‫להתגבר על בעיות היא להתמודד איתן.‬
‫ג׳ק ושירלי בטח דיברו כל הנסיעה‬ ‫ופתרו את הכול.‬
‫כן.‬
‫כן, ייתכן.‬
‫טוב.‬
‫שעת הסיפור נגמרה.‬
‫תודה, לוציפר. היה כיף.‬
‫אל תגזימי.‬
‫השגת את הסיפור?‬
‫לימדתי אותך היטב, ילדה.‬
‫פעם, מזמן, השטן הגיע לניו יורק סיטי.‬
‫השנה הייתה 1946.‬
‫- רינו‬ ‫העיר הקטנה הכי גדולה בעולם -‬
‫את לילי רוז?‬
‫מי שואלת?‬
‫זאת אני,‬
‫מזיקין.‬
‫לוציפר סיפר לך שאני פה, מה?‬
‫היית חושבת שהשטן ידע לסתום את הפה.‬
‫לא, מצאתי אותך בעצמי.‬
‫היית פה כל הזמן הזה?‬
‫ניסיתי משהו. זה לא הלך.‬
‫זהו?‬
‫זה כל מה שיש לך להגיד לי?‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫רציתי לבוא לבקר אותך.‬
‫רציתי לדעת למה נטשת אותנו.‬
‫למה נטשת אותי.‬
‫עשיתי את זה כדי שתהיי חזקה, וזה הצליח.‬
‫תראי אותך.‬
‫אני רואה שאת לא זקוקה לאף אחד.‬
‫כן.‬
‫תראי אותי.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬