‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫תודה שהסכמת סוף סוף‬ ‫להיפגש איתי, בלשית.‬
‫אחרי 57 טלפונים, מספר כפול של מסרונים,‬
‫שלט החוצות על שד׳ סאנסט,‬
‫והחשפן המזמר…‬
‫להגנתי, לרוברטו היו המלצות מעולות.‬
‫לוציפר, אני מוכנה לדבר,‬
‫וכן, תודה על הסבלנות,‬
‫אבל שום דבר שתגיד לא ישנה את המצב.‬
‫אני מסכים.‬
‫לא נראה לי שמתנה תפתור את זה.‬
‫שוב, יש בינינו הסכמה.‬
‫תחזיקי בבקשה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חשתי תחושה דומה של חוסר אונים,‬
‫וחוסר שליטה בחיי, אז באתי הנה,‬
‫למקום הזה בדיוק.‬
‫כאן שרפתי את כנפיי.‬
‫עכשיו, אין לך כנפיים, מן הסתם, אבל…‬
‫בתור שטן שלמד לקבל מטפורות…‬
‫מתנה אחת שורפת מתנה אחרת.‬
‫אני מקווה שזה יביא לך קתרזיס,‬ ‫כמו במקרה שלי.‬
‫טוב…‬
‫אני מעריכה את זה, לוציפר, אבל…‬
‫זה לא מה שאני צריכה.‬
‫אז מה את צריכה, בלשית?‬
‫אנא, אמרי לי מה לעשות כדי לתקן את המצב.‬
‫יש דבר אחד שאתה יכול לעשות,‬ ‫אבל זה לא ימצא חן בעיניך.‬
‫ספרי לי.‬
‫אני צריכה זמן,‬
‫ואני צריכה מרחב.‬
‫אין לי זמן.‬
‫טוב…‬
‫טוב.‬
‫אני מתנצל, דוקטור.‬ ‫לא רציתי להתפרץ לביתך ככה,‬
‫אבל לא היית בעבודה.‬
‫שבע בבוקר עכשיו.‬
‫ו…?‬
‫דווקא טוב שבאת.‬
‫עליי לדבר איתך על הבלשית, בדחיפות.‬
‫היא לא רוצה אותי בסביבה‬ ‫בזמן שהיא מתמודדת עם משבר הזהות שלה.‬
‫לוציפר, כדאי שתדע…‬
‫אני אמור כבר לדעת, ולגלות סבלנות.‬ ‫כן, אני יודע.‬
‫לא מה שהתכוונתי לומר, אבל זה נכון.‬
‫הבעיה היא שאם הבלשית תתמקד בעבודה,‬
‫היא תברח מהתמודדות עם הבעיות שלה.‬
‫אני צריך שהיא תגיע מהר לקטע‬ ‫שבו הכול שוב בסדר.‬
‫כן. העניין הוא שאמנדיאל…‬
‫מחכה שאשוב לגיהינום. כן, אני יודע.‬
‫למה אני ממהר כל כך, לדעתך?‬
‫לוציפר…‬ ‫-דוקטור,‬
‫אני מוכרח ליישר את ההדורים עם הבלשית‬ ‫לפני שאני חוזר הביתה,‬
‫כי אחרי שאחליף את אחי,‬
‫מי יודע מתי אשוב?‬
‫אני לא יכול פשוט‬ ‫להשאיר את הגיהינום ללא השגחה, ו…‬
‫אמנדיאל.‬
‫היי, לוסי.‬
‫למה לא אמרת לי שהוא פה?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫תן לי את התינוק.‬
‫אחי,‬
‫למה אתה כאן?‬
‫שם הייתי,‬
‫משוטט במסדרונות הגיהינום, כש…‬
‫שמעתי קול.‬
‫קול שלא ציפיתי לשמוע בגיהינום.‬
‫מי זה היה?‬
‫אימא תרזה? מר רוג׳רס?‬
‫אדל?‬
‫אבא.‬
‫אבא דיבר אליך?‬
‫המשך.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר לי שהגיהינום כבר לא צריך שומר.‬
‫ו…?‬ ‫-וזהו.‬
‫אז באתי הנה לראות את הבן שלי.‬
‫חזרתי רק לפני כמה שעות, לוסי.‬ ‫עמדתי ללכת לחפש אותך.‬
‫שאני אבין:‬
‫ביליתי שם אלפי שנים,‬
‫ומילאתי אחר הוראותיו‬ ‫בצייתנות ובלי להתלונן,‬
‫ואחרי לינה אחת בגיהינום,‬ ‫אבא אומר לך שהמשמרת שלך נגמרה?‬
‫אתה יודע שאבא עובד ב…‬
‫אם תשלים את המשפט הזה,‬ ‫תחטוף ממני אגרוף ב״דרכים הנסתרות״ שלך.‬
‫טוב…‬
‫קודם הבלשית ועכשיו זה?‬ ‫ממש לזרות מלח על הפצעים.‬
‫מה קרה עם קלואי?‬
‫היא בסדר?‬
‫אין לי מושג.‬
‫היא מרחיקה אותי מאז שמיכאל‬ ‫סיפר לה שהיא מתנה מאלוהים.‬
‫כן.‬
‫רגע, היא יודעת שאני…?‬
‫שאתה זה שמסר את המתנה?‬
‫לא.‬
‫המוח שלה נמס מספיק‬ ‫גם בלי להוסיף את הפרט הזה.‬
‫מצאתי את הכלבה.‬
‫היי, מייז.‬
‫בוקר טוב גם לך.‬
‫צדקת. ענייני הנטישה שדיברת עליהם?‬
‫הם בהחלט באשמתה.‬
‫מצאת את אמך הביולוגית.‬
‫כמו שאמרתי,‬
‫הכלבה.‬
‫מייז, אני יודעת שאמך נטשה אותך,‬
‫אבל אולי זה יעזור אם תביני‬ ‫את הפרספקטיבה שלה.‬
‫אולי…‬
‫אולי היא הייתה צעירה מדי בשביל זה.‬
‫אמי הייתה בת 12,000 כשהיא ילדה אותי.‬
‫טוב…‬
‫הורות בכל גיל יכולה להיות מפחידה.‬
‫שום דבר לא הפחיד את לילית.‬
‫לא אז, לפחות.‬
‫בכל מקרה, אני בטוחה‬ ‫שנורא לא נעים לה מכל העניין.‬
‫היא אמרה שהיא שמחה שעשתה את זה. למה…‬
‫למה את מגנה עליה?‬
‫בגלל שאני מבינה את זה.‬
‫את אימא נהדרת, לינדה.‬ ‫לא היית עושה את זה לצ׳רלי.‬
‫לא.‬
‫לא לצ׳רלי.‬
‫מה את אומרת?‬
‫כשהייתי צעירה מאוד…‬
‫נולדה לי תינוקת.‬
‫בת.‬
‫ו…‬
‫נטשת אותה?‬
‫מייז…‬
‫את חייבת…‬
‫אמנדיאל. חזרת.‬
‫רגע, זאת אומרת שלוציפר…?‬
‫לא, הוא עדיין כאן.‬
‫המצב בגיהינום תחת שליטה.‬
‫אין לי מושג מה זה אומר,‬ ‫אבל תוסיף את זה לרשימה.‬
‫כן, שמעתי.‬
‫קלואי, מה שלומך?‬
‫לוציפר שלח אותך לבדוק‬ ‫אם אני עדיין אוכלת סרטים?‬
‫הוא לא יודע שאני כאן.‬
‫למרבה המזל, אני מעסיקה את עצמי בזה.‬
‫אתה יודע, בדיקת רמזים,‬
‫תפיסת פושעים…‬
‫זה גורם לי להרגיש שיש לי שליטה מסוימת,‬ ‫גם אם זה לא נכון.‬
‫טוב, קלואי…‬
‫תקשיבי, אם אוכל לעזור במשהו,‬
‫בבקשה…‬ ‫-הבלשית דקר,‬
‫מצאנו גופה בסילבר לייק.‬
‫טוב.‬
‫אטפל בזה.‬
‫ו…‬
‫תודה על ההצעה,‬
‫אבל בינתיים, אתמקד בעבודה משטרתית,‬
‫ואתרחק מכל הקשור לאלוהים.‬
‫- אחיות הנתיב השמיימי -‬
‫קורע מצחוק.‬
‫היא נראית כמו מלאך.‬
‫נוחי בשלום, אחותי.‬
‫מה יש לנו פה?‬
‫הנרצחת היא האחות ויקטוריה,‬ ‫המוכרת גם כוויקטוריה ריינרד.‬
‫היא הייתה מצטרפת טרייה.‬ ‫עוד לא נדרה את הנדרים שלה.‬
‫סיבת המוות: חבטה מחפץ קהה,‬
‫בעורף. נראה שזה קרה תוך כדי מאבק.‬
‫לפי החבלות על צווארה,‬
‫משכו אותה מאחור באמצעות המחרוזת הזו.‬
‫הסימנים על צווארה לא תואמים את הצלב.‬
‫אני יודעת. גם אני לא מבינה את זה.‬
‫אולי היה עוד משהו על המחרוזת,‬ ‫והרוצח לקח את זה?‬
‫עם מי דיברת?‬
‫שם.‬
‫סלחו לי.‬
‫מי מכן מצאה את הגופה?‬ ‫-אני.‬
‫הייתי הראשונה שיצאה מהתא הבוקר.‬
‫תא? נשמע כמו כלא.‬
‫כן…‬
‫״תא״, ככה קוראים לחדרים שלהן.‬
‫היי.‬
‫מעריצה ותיקה, מבקרת לראשונה.‬
‫כמעט נרשמתי בעצמי, למען האמת.‬
‫רק תהיתי…‬ ‫-סלחי לי.‬
‫האחות ויקטוריה.‬
‫היא הייתה נסערת לאחרונה,‬ ‫או הסתכסכה עם מישהו?‬
‫טוב, האחות ויקטוריה בדיוק גילתה ש…‬
‫…שהיא מתקבלת למסדר שלנו.‬
‫היא שמחה כל כך.‬
‫אנחנו נרגשות שאלוהים שלח אותך הנה‬
‫לברר מי עשה את זה, בלשית.‬
‫כן…‬
‫זה מה שאלוהים עושה.‬
‫שולח אותי לכאן ולשם, הורג נזירה…‬
‫רק כדי שאוכל להכיר אתכן, ו…‬
‫תסלחו לנו. תכף נשוב.‬ ‫-זה מתסכל…‬
‫כן… רק רגע.‬
‫מה?‬ ‫-מה את עושה?‬
‫אל תעליבי אותן ככה!‬
‫סליחה. זה לא היה מקצועי.‬
‫וחשוב מזה,‬
‫את עושה לי בושות מול הנזירות!‬
‫הן מסתירות משהו. זה ברור.‬
‫לא נראה לי שהן ייפתחו בפנייך עכשיו.‬
‫יש בזה משהו.‬
‫היי. אני יודעת שאמרתי שאני צריכה מרחב, אבל‬ ‫אני ממש זקוקה למומחיות שלך בחקירה הזאת.‬
‫אני במנזר בסילבר לייק,‬ ‫ליד קול פינת גלווין.‬
‫כמה זמן ייקח לך…‬
‫להגיע הנה?‬
‫כמובן.‬
‫מלאך, וכל זה.‬
‫איך אוכל לעזור, קלואי?‬
‫דניאל.‬
‫כן?‬
‫הבלשית לא רוצה שאעזור בחקירה כרגע.‬
‫אין לי מושג למה.‬
‫ברור שאין לך.‬
‫אבל אני צריך לזרז את העבודה שלה. ואז הבנתי‬
‫שלשם שינוי, אולי אתה הפתרון לבעיה שלי.‬
‫אחים לצמיד לנצח!‬
‫לא. ובכל זאת,‬
‫חשבתי שנוכל לסייע לה מאחורי הקלעים.‬
‫על מה אתה חושב שאתה יושב?‬
‫זאת החקירה של קלואי.‬
‫אני חופר בבדיקות רקע, תצהירי עדים…‬
‫זה מה שאתה עושה בכל יום?‬
‫מה חשבת שאני עושה?‬
‫לא יודע. מפענח רציחות משלך?‬
‫דניאל, אתה בסך הכול ספרן!‬
‫אני מפענח חקירות משלי, לוציפר.‬
‫אבל יש לנו גם תמיכה הדדית, וזה…‬
‫כל זה… ככה נראית עבודת משטרה אמיתית.‬
‫טוב… עבודת משטרת אמיתית‬ ‫נראית משעממת ביותר.‬
‫תראה, אתה רוצה לעזור לחקירה או לא?‬
‫להיות בין החומות האלה, זה…‬
‫מזכיר לי את העיר הכסופה.‬
‫רגע, ככה נראה גן העדן?‬
‫לא. אבל יש כאן כל כך הרבה‬ ‫אהבה לאבי, שההרגשה דומה.‬
‫ובכל זאת, שונה מאוד.‬
‫איך אוכל לעזור לך, קלואי?‬
‫עליי להזכיר לך ש…‬
‫אני לא יכול להאט את הזמן כמו פעם.‬
‫מה?‬
‫לא ידעתי שיש אפשרות כזאת.‬
‫וואו. מה אתה כן יכול לעשות?‬
‫טוב, אני גדול לוחמיו של אלוהים.‬
‫עד כמה שאני אוהבת לדמיין אותך‬ ‫מכניס אגרופים לחבורת נזירות,‬
‫הבעיה היא שהן לא מדברות איתי.‬
‫וחשבתי שבגלל שאתה מלאך וכל זה,‬
‫אולי תוכל… להשתמש בזה.‬
‫קלואי, אסור לי לחשוף את עצמי בפניהן.‬
‫לא…‬
‫את הצד המלאכי שלי, אני מתכוון.‬
‫לא לזה התכוונתי. חשבתי יותר בכיוון של…‬
‫המוג׳ו של לוציפר.‬ ‫יש לך השפעה כזאת על אנשים?‬
‫צר לי, לא.‬
‫אתה בטוח?‬
‫תודה שחזרת.‬
‫שהסכמת להקשיב.‬
‫לא סיפרתי לאף אחד על זה.‬
‫נכנסתי להריון בגיל 17,‬
‫וביליתי את כל ההריון בהכחשה.‬
‫אפילו בתחילת הלידה, חשבתי…‬
‫שזו בטח טעות.‬
‫אבל אז,‬
‫אחרי הלידה,‬
‫כשהחזקתי אותה,‬
‫לא יכולתי להכחיש ש…‬
‫היא שלי,‬
‫ושאני אימא שלה.‬
‫אבל אז לקחו אותה לפגייה, ו…‬
‫כל העניין‬
‫נראה לי כמו חלום,‬
‫כזה…‬
‫כזה שלא היו לי הכלים להתמודד איתו.‬
‫התינוקת שלך הייתה סיוט. אני מבינה.‬
‫לא.‬
‫ממש לא.‬
‫לא. היא הייתה מושלמת,‬
‫ויפהפייה, ו…‬
‫ולא הייתי מספיק חזקה כדי לגדל אותה.‬
‫ולא הייתי מספיק חזקה‬ ‫כדי להתמודד עם הוויתור עליה.‬
‫אז…‬
‫אז כשהאחיות לא היו שם…‬
‫עזבתי.‬
‫אז את פשוט…‬
‫פשוט קמת והלכת?‬
‫לכן את חושבת שאת בדרך לגיהינום?‬
‫חשבתי שאוכל להעמיד פנים שזה לא קרה,‬ ‫אבל האמת היא ש…‬
‫האמת היא, מייז,‬
‫שאני חושבת עליה‬
‫בכל יום.‬
‫אפילו ניסיתי למצוא אותה כמה פעמים.‬
‫אני תוהה איפה היא עכשיו.‬
‫מה שלומה.‬
‫נראה שהיא בסדר.‬
‫מה?‬
‫תודה שהסכמת לדבר איתנו.‬
‫בהחלט. אני…‬
‫חשה שאני יכולה לספר לך כל דבר.‬
‫ידוע לך אם מישהו‬ ‫רצה לפגוע באחות ויקטוריה?‬
‫טוב, אני…‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫ידוע לך אם מישהו‬ ‫רצה לפגוע באחות ויקטוריה?‬
‫כן. ידוע לי.‬
‫מי?‬ ‫-השטן, כמובן!‬
‫עוד מישהו?‬
‫אתה האדם הכי יפה שראיתי בחיי.‬
‫תודה…?‬
‫השאלה הייתה…‬
‫ידוע לך אם מישהו‬ ‫רצה לפגוע באחות ויקטוריה?‬
‫כן… לא. סליחה.‬
‫מי היה רוצה להרוג נשמה טובה כמוה?‬
‫אבל את מסתירה משהו.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫זה סוד.‬
‫אבל איך אפשר לשקר‬ ‫לעיניים ההורסות האלה?‬
‫אז אם המנזר היא רוצחת?‬
‫מתברר שהאם אנג׳ליקה‬ ‫פשעה לפני שנים רבות,‬
‫ואז ברחה והצטרפה למנזר הזה.‬
‫מאז היא כאן.‬
‫רוב הנזירות ידעו על זה, אבל הן הגנו עליה.‬
‫לפחות עד שבאת אתה, עם המוג׳ו שלך.‬
‫כן… אין לי זה הסבר לזה.‬ ‫זה לא קרה מעולם.‬
‫טוב, הן נזירות, אתה מלאך…‬ ‫אולי הן מרגישות בזה.‬
‫אולי.‬
‫אולי. אני רק שמח שזה עזר.‬
‫אולי הנרצחת גילתה את האמת‬ ‫ורצתה לפנות למשטרה,‬
‫והאם אנג׳ליקה ניסתה להשתיק אותה?‬
‫שדן שיבדוק את זה. אולי זה יעזור.‬
‫אין צורך.‬
‫צר לי שהנזירות שלי ניסו‬ ‫להסתיר את החטאים בעברי.‬
‫זה רק מתוך דאגה לשלומי.‬ ‫אנא, אל תחמירו איתן.‬
‫שנלך?‬
‫אני לא מאמין שיש‬ ‫כל כך הרבה ניירת במנזר אחד.‬
‫הן נזירות, אחרי הכול.‬
‫כמה דברים מעניינים כבר יכולים לקרות להן?‬
‫מנזר אחד?‬
‫אלה רק התיקים על האם אנג׳ליקה.‬
‫מה?‬
‫זה ייקח נצח!‬ ‫-כן.‬
‫זה יהיה מהיר בהרבה בארבע עיניים.‬ ‫אחלץ מהן את האמת בעזרת פיתוי.‬
‫אחי, יש שם 30 נזירות.‬
‫זה לא יהיה מהיר יותר.‬
‫זה בהחלט מהנה יותר.‬
‫בחייך. זה כיף.‬
‫באמת?‬
‫רצח, גבר. זה כמו…‬
‫כמו פאזל ענקי.‬
‫רק שלא יודעים איפה הפינות,‬
‫או איך הוא ייראה בסוף.‬
‫הרגע תיארת עינוי. סמוך עליי, אני יודע.‬
‫זה יכול לקחת שעות, ימים, אפילו שנים…‬
‫בהחלט עינוי.‬
‫אני רואה שכל העזרה העצמית שלך הייתה לשווא.‬
‫אבל אין הרגשה טובה יותר‬ ‫ממציאת החתיכה האחת…‬
‫ואז בום! הכול מתחבר.‬
‫שלום…‬
‫אני חושב שמצאתי את החתיכה, דניאל.‬
‫- זה עצוב -‬
‫תן לי לדבר איתן.‬
‫קיצורי דרך אינם התשובה, לוציפר.‬
‫עבודה קשה…‬
‫משתלמת.‬
‫הבלשית כבר עצרה חשודה. מצוין.‬
‫אחי.‬
‫לוסי.‬
‫מה לכל הרוחות אתה עושה פה?‬ ‫-קלואי ביקשה שאעזור בחקירה.‬
‫בטח…‬
‫אתה לא מתבדח.‬
‫אבל אני צריך שהחקירה תסתיים במהירות.‬
‫אמנם נחמד מצדך להיות ״הבלש אמנדיאל״,‬ ‫אבל אולי תשאיר את העבודה למקצוענים?‬
‫כמו השטן?‬
‫אני יועץ.‬
‫אני מבין במה בני אנוש חושקים. אתה רק…‬
‫זה שמצא את החשודה שלנו.‬
‫האמנם?‬
‫אתה יודע…‬
‫קלואי ואני, אנחנו צוות מצוין.‬
‫אני מבין למה אתה נהנה לעבוד איתה.‬
‫ברשותך, אני…‬
‫גדלתי בפוארטו ריקו,‬
‫בשכונה הכי גרועה שאתם יכולים לדמיין.‬
‫כשהייתי בת 16,‬
‫הרגתי אדם מתוך הגנה עצמית.‬
‫ברחתי הנה כדי להימלט מעונש,‬
‫ובסופו של דבר,‬
‫מצאתי נחמה בזרועות האל.‬
‫אבל האחות ויקטוריה גילתה את האמת.‬
‫אכן.‬
‫סיפרתי לה בשבוע שעבר.‬ ‫-אבל היא לא קיבלה את זה. נכון?‬
‫היא התכוונה לדווח עלייך,‬
‫ושוב חשת צורך להגן על עצמך. נכון?‬
‫היא גילתה הבנה רבה,‬
‫כמו כל הנזירות שלי.‬
‫בלשית,‬
‫לא רצחתי אותה.‬
‫למעשה, הובלתי את התפילה‬ ‫בזמן שהאחות ויקטוריה נרצחה.‬
‫לרוע המזל, האליבי שלך הוא חבורת נזירות‬
‫שכבר שיקרו למענך בעבר.‬
‫את בטוחה שאין לך עוד משהו לספר לנו?‬
‫אני מבינה למה הנזירות שלי‬ ‫רצו כל כך לשוחח איתך.‬
‫אילו היה מה לספר, הייתי מספרת.‬
‫אבל זה הכול.‬
‫כל השאר בידי האל.‬
‫אם זו הדרך שהוא מייעד לי,‬
‫בוודאי יש לו סיבות משלו.‬
‫את באמת מוכנה לוותר‬ ‫על רצונך החופשי, ככה סתם?‬
‫אני מוכנה לגלות אמונה.‬
‫בחייך.‬
‫אני מכירה את המבט הזה שלך.‬
‫לאורך השנים, נשים רבות כמוך‬ ‫מצאו מחסה במנזר שלנו.‬
‫נשים שהרגישו חסרות אונים.‬
‫חסרות כיוון.‬
‫את בשליטה, הרבה יותר משאת חושבת, ילדתי.‬
‫אז במה מדובר?‬
‫שליטה, או אמונה?‬
‫אי אפשר גם וגם.‬
‫יש לי אמונה בך, בלשית.‬
‫את עוזרת לחסרי אונים.‬
‫זה מצריך חוזק רב.‬
‫ואני חושבת שאת חזקה מספיק‬ ‫כדי לגלות מי באמת עשה את זה.‬
‫למה זה מתעכב?‬
‫שמת משהו בקפה שלי?‬
‫זו הדרך היחידה לשרוד‬ ‫עוד משימה מתישה וחסרת תועלת.‬
‫על לא דבר.‬
‫רישומי השיחות.‬
‫בוא הנה.‬
‫הם עוזרים לנו להבין מי היא הייתה,‬
‫או למי הייתה סיבה לרצוח אותה.‬ ‫הכול עניין של תשומת לב לפרטים.‬
‫ומה לגבי הפרט הזה?‬ ‫הבלשית כבר תפסה את הרוצחת.‬
‫אתה בטוח שאני זה שלא שם לב?‬
‫תראה. המספר הזה.‬
‫בוא. המספר הזה מופיע שוב ושוב.‬
‫בהתחלה במרווחים קבועים,‬ ‫ואז בתדירות גוברת עד לרגע המוות שלה.‬
‫ואז, יום לפני המוות שלה,‬ ‫רק שיחות שלא נענו.‬
‫הנרצחת לא ענתה לשיחות.‬
‫אולי נמאס למישהו שמתעלמים ממנו.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫למה?‬
‫זה המספר של דסטיני פייג׳.‬
‫אף אדם שפוי לא היה מתעלם ממנה.‬
‫דסטיני פייג׳? כוכבת הפופ?‬
‫מניין לך המספר שלה?‬
‫זה סיפור מצחיק…‬ ‫-לא חשוב. לא רוצה לדעת.‬
‫אני חייב לספר לקלואי.‬ ‫-העיקר שזה יאיץ את העניינים.‬
‫אולי זה כיוון חקירה חדש.‬ ‫עבודה טובה, לוציפר.‬
‫קח את זה בחזרה!‬
‫אז…‬
‫דסטיני פייג׳.‬
‫אז השם מוכר לך.‬
‫למה לא נראה לי‬ ‫שאת מעריצה את המוזיקה שלה?‬
‫היא רצתה לרכוש את המנזר שלנו.‬
‫אבל חשבתי שרק אני ידעתי על זה.‬
‫סירבת לה?‬
‫כן. היא כעסה מאוד.‬
‫רגע, אתם חושבים שהיה לה קשר‬ ‫למותה של האחות ויקטוריה?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫למה שדסטיני פייג׳ תתקשר לנזירה‬ ‫במנזר אותו רצתה לרכוש?‬
‫האלבום האחרון שלה‬ ‫העיד על אמונה מחודשת,‬
‫והאלבום עליו היא עובדת כרגע‬ ‫אמור להמשיך בכיוון הזה.‬
‫בבקשה אל תגלי ללוציפר.‬
‫סודך שמור אצלי.‬
‫אז אם דסטיני הצטרפה למאמינים,‬
‫כדאי שנדבר איתה.‬
‫- בית פתוח‬ ‫אדריאנה נסאר -‬
‫מוכנה?‬
‫קוראים לה אדריאנה.‬
‫תמיד תהיתי איך הם קראו לה.‬
‫היא באה.‬
‫שלום.‬
‫אני…‬
‫את…‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫סליחה?‬
‫שאת נראית בדיוק כמו במודעות על האוטובוסים.‬
‫נחמד מצדך. תודה.‬
‫זאת לינדה.‬
‫היא ה…‬ ‫-קונה הפוטנציאלית.‬
‫סליחה, אני יודעת שלא קבענו תור…‬
‫זה בסדר, תיכנסו.‬
‫טוב, יופי.‬
‫ברוכות הבאות.‬
‫כמה את יפה.‬
‫תודה.‬
‫אם לא אכפת לכן להירשם…‬
‫תודה.‬
‫כשרואים בית…‬
‫בפעם הראשונה, זה עלול להיות מציף.‬
‫אני רק צריכה זמן להתרגל… לחלל.‬
‫קחי כמה זמן שתצטרכי.‬ ‫ואם יהיו לך שאלות,‬
‫את מוזמנת לשאול.‬ ‫-לי יש.‬
‫אימוץ.‬
‫בעד או נגד?‬
‫בת זוגי התכוונה לומר…‬
‫איך בתי הספר באזור?‬ ‫כי אנחנו שוקלות לאמץ.‬
‫בתי הספר מצוינים, עד לכיתה י״ב.‬
‫ואישית, אני חושבת שזה נהדר‬ ‫שאתן שוקלות לאמץ.‬
‫אני אומצתי, וזה הדבר הכי טוב שקרה לי.‬
‫באמת?‬
‫כן, אבל יש לך קושי להתחבר לאנשים?‬
‫באינטרנט אלחוטי?‬
‫איך הקליטה?‬
‫לא היו בעיות, לדעתי.‬
‫מה לגבי קשרים מתמשכים?‬
‫לא ברור לי מה זה קשור לבית.‬
‫סליחה. את צודקת.‬
‫הבית הזה נראה נהדר.‬
‫בהחלט.‬
‫למה שמישהו יחליט לנטוש אותו?‬
‫את יכולה לתת לנו רגע?‬ ‫-בטח.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מנסה לגרום לך לתקשר עם הבת שלך.‬
‫באמת? כי נראה שאת שמה את עצמך במרכז,‬
‫וגם מנסה לענות אותי.‬
‫או שאני מנסה לגרום לך‬ ‫לספר לבת שלך את האמת.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫איתרת את אימא שלך‬ ‫בגלל שהיית מוכנה להיפגש איתה.‬
‫אבל מי יודע מתי,‬
‫או אם, אדריאנה תהיה מוכנה להיפגש איתי?‬
‫אני קולטת שזה חייב להיות תלוי בה.‬
‫פחדנית.‬
‫אני לא לילית.‬
‫אם יש לך משהו לומר לאימא שלך,‬
‫תגידי לה אותו.‬
‫חשודה לא נכונה. טעות של טירונים.‬
‫בטוח שהכוחות שלך נעלמו?‬ ‫כי בהחלט יש תחושה שאתה מאט את הזמן.‬
‫כי אתה תמיד עוצר ישר את החשוד הנכון?‬
‫מעולם לא עצרתי נזירה, זה בטוח.‬
‫לוציפר, אני רוצה שקלואי תפתור‬ ‫את הבעיות שלה בדיוק כמוך.‬
‫למה? יש לך רגשות אשם?‬
‫למה שיהיו לי?‬
‫כי אתה זה שחולל את הנס הקטן‬ ‫על אמה של הבלשית מלכתחילה.‬
‫זה לא מה ש…‬ ‫-אתה מה?!‬
‫קדימה. דבר.‬
‫לפני שנים, לבקשתו של אבא,‬
‫ירדתי לכדור הארץ כדי להעניק ברכה‬ ‫לאישה בשם…‬
‫פנלופי דקר.‬
‫כשאימא ואבא שלי…‬
‫ניסו לעשות ילדים,‬ ‫הם אמרו שהם כמעט הרימו ידיים.‬
‫וקצת אחרי הביקור שלי,‬
‫נולדת.‬
‫אמנדיאל,‬
‫אתה אבא שלי?‬
‫ודאי שלא.‬
‫אז ״להעניק ברכה״ זה לא שם מרומז?‬
‫לפחות לא במקרה הזה.‬
‫לא, קלואי. לוסי, תפסיק.‬
‫תקשיבי, קלואי. הורייך הם עדיין הורייך,‬
‫ואני מצטער שלא סיפרתי לך את זה עד עכשיו.‬
‫פשוט…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז…‬
‫אני היחידה שעמידה בפני המוג׳ו של לוציפר,‬
‫אז…‬
‫יש לי כוחות, או…?‬
‫משהו מגניב?‬
‫לא יודעת, לייזרים בידיים? משהו?‬
‫לא.‬
‫לא. ודאי שלא.‬
‫הם רק רצו ליצור‬ ‫את גברת מורנינגסטאר המושלמת.‬
‫למה אני?‬
‫לא יודע, קלואי.‬
‫בלשית, כשנודע לי על המניפולציה הזאת,‬
‫הרגשתי כמוך.‬
‫אבל אז הבנתי שזו ממש לא קללה.‬
‫זו מתנה.‬
‫אני רק מקווה ש…‬
‫בבוא הזמן, גם את תראי את זה ככה.‬
‫יש הבדל ענקי, לוציפר.‬
‫אתה קיבלת מתנה.‬
‫אני המתנה הזאת.‬
‫אני בכלל לא אדם!‬
‫אני רק דבר,‬
‫שנוצר למען מישהו אחר.‬
‫אני צריכה לחזור לעבודה.‬
‫זה היה מוצלח.‬
‫חמש, שש, שבע…‬
‫קדימה. קצת חיים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע…‬
‫לשמור על הקצב!‬
‫אלוהים! קאט!‬
‫תפסיק את המוזיקה.‬
‫דסטיני, את מעולה, אבל חבר׳ה…‬
‫עשינו את זה כבר 45 פעם.‬
‫זה כזה קפיצי…‬
‫הבלשית דקר, משטרת אל־איי.‬ ‫אני צריכה לדבר עם דסטיני פייג׳.‬
‫צר לי, מיז פייג׳ צריכה‬ ‫פרטיות מוחלטת בשעת התפילה.‬
‫ובכן, האנק…‬
‫אני מכבדת את זה, אבל אני צריכה לדבר איתה.‬
‫הלו״ז שלה עמוס. אולי בשבת הבאה?‬
‫בהנחה שאין לך צו, כמובן.‬
‫כן.‬
‫זה בסדר. שמעתי את המוזיקה שלך.‬ ‫אני יודע שאת אדם מאמין, אז…‬
‫אני די בטוח שאמורה להיות לי…‬
‫השפעה מרגיעה עלייך.‬
‫כן.‬ ‫-האנק!‬
‫היי!‬
‫היי, מה אתה עושה פה?‬
‫חכה, היי…‬ ‫-מה קורה?‬
‫חכה. הוא איתי.‬ ‫-כן?‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫חשבתי שהיא תספר לי על הרצח.‬
‫היא אמורה להיות כזאת חסודה…‬
‫אבל ברור שהמוזיקה החדשה שלה‬ ‫היא גיבוב של שקרים יפים.‬
‫רצח?‬
‫מישהו נרצח?‬
‫כן, ויקטוריה ריינרד.‬
‫דסטיני, אל…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫לכן היא הפסיקה לענות לי.‬
‫אז את מודה שהכרת אותה?‬ ‫-כן.‬
‫היא העוזרת שלי.‬
‫אז האם אנג׳ליקה סירבה למכור,‬
‫ו… שלחת את העוזרת שלך לאסוף מידע?‬
‫זה נראה כמו רעיון טוב בזמנו,‬
‫עד שוויקטוריה התאהבה בחיים האלה.‬
‫ואז מה? רצחת אותה בגלל שהיא בגדה בך?‬
‫מה? את חושבת שרצחתי אותה?‬
‫אהבתי את ויקטוריה,‬
‫ושמחתי בשמחתה.‬
‫בסופו של דבר.‬
‫אם זו העמדת פנים, למה התפללת כשנכנסתי?‬
‫לא התפללתי.‬
‫לא נגעתי באלכוהול חודש.‬
‫התפתיתי נורא.‬
‫תודה שמנעת ממני לשתות.‬
‫איפה היית אתמול בעשר בבוקר?‬
‫ב״אלכוהוליסטים אנונימיים״. קיבלתי את…‬
‫אסימון החודש שלי והכול.‬
‫מישהו יתמוך בגרסה שלך?‬
‫אני הולכת לשם בתחפושת.‬ ‫פאה שחורה, קפוצ׳ון ורוד.‬
‫מה לגבי האסימון? הוא יוכיח שהיית שם.‬
‫עשיתי יוגה עזים אחרי זה.‬
‫הוא נפל לי מהכיס, ואתה יודע…‬
‫הן אוכלות כל דבר.‬
‫את טוענת שעז אכלה את האליבי שלך?‬
‫היי.‬
‫אני צריכה טובה.‬
‫אני מניח שזה מגיע לי.‬
‫מה מגיע לך, בדיוק?‬
‫המשימות המשפילות, השעמום, הסירחון…‬
‫לא הייתי צריך להאיץ בבלשית.‬
‫אתה, לעומתה, דווקא יכול למהר קצת.‬
‫לוציפר, אם אתה רוצה לקדם את זה,‬ ‫אתה יכול לעזור לשם שינוי.‬
‫בסדר.‬
‫- רינו‬ ‫העיר הקטנה הכי גדולה בעולם -‬
‫שים את זה בארגז.‬
‫מה זה? לא צריך לעטוף כל דבר.‬
‫אתה יכול למהר?‬
‫סליחה,‬
‫איפה האישה שגרה פה?‬
‫לילי רוז? היא נפטרה לפני כמה ימים.‬
‫השאירה המון זבל.‬
‫היה לך קשר אליה?‬
‫את רוצה משהו מזה?‬
‫לא.‬
‫אולי…‬
‫אפשר רק…‬
‫להיות פה רגע, בבקשה?‬
‫בטח. חבר׳ה, בואו.‬
‫בואו נתפנה מהחדר.‬
‫- הגרדן קלאב גאה להציג -‬
‫- לילי רוז -‬
‫צמיד יפה.‬
‫- אינפיניטי‬ ‫יוגה עזים -‬
‫בדרך כלל לא הייתי עונד אותו, אבל ידידי‬ ‫דניאל היה צריך ליישר את הצ׳אקרות שלו, אז…‬
‫אני עושה את זה בשבילו, למעשה.‬
‫ככה אתה עוזר?‬
‫באמת?‬
‫דניאל. אני…‬
‫איך זה נקרא? ״סקירה״.‬
‫וצר לי לומר שצדקת.‬
‫נתתי עבודה, וזה השתלם.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫תשאלתי את כולם,‬
‫ואז, כשדיברתי עם אמברלי המקסימה,‬
‫והיא אישרה שהשתתפה בשיעור מישהי‬
‫בתסרוקת שחורה קצרה, ועם קפוצ׳ון ורוד.‬
‫יופי.‬
‫לפי התמלול שהבלשית שלחה,‬
‫זה מה שדסטיני פייג׳ לבשה.‬
‫מה, באמת קראת את התמלול?‬
‫בלי קיצורי דרך, דניאל.‬
‫עיתוי מושלם, כי הרגע קיבלנו אישור‬ ‫שדסטיני פייג׳ אינה הרוצחת.‬
‫אז חזרנו להתחלה.‬
‫כן.‬
‫דניאל, תפסיק לנעוץ עיניים.‬ ‫אתה לא רואה שהיא מאורסת?‬
‫כן.‬
‫זה בדיוק מה שאני רואה.‬
‫תודה.‬
‫מה?‬
‫אני מעריץ אותך.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫מבוי סתום ועוד מבוי סתום,‬ ‫ובכל זאת, את ממשיכה לחפש.‬
‫זה לא מייאש אותך. למעשה,‬
‫זה רק גורם לך להתאמץ יותר.‬
‫אתה גורם לי להישמע כמו סדיסטית.‬
‫לא.‬
‫במשך עידנים הייתי יד ימינו של אלוהים,‬ ‫את יודעת?‬
‫ורוב הזמן לא היה לי מושג‬ ‫למה אני עושה מה שאני עושה.‬
‫אבל כשאני רואה את ההתמדה שלך,‬
‫ואיך שאת ממשיכה לחפש את האמת, זה…‬
‫מעורר השראה.‬
‫וחבל שלא הייתה לי סקרנות כזאת, כי אז…‬
‫אולי היו לי התשובות שאת מחפשת, קלואי.‬
‫אבל לצערי, אין לי.‬
‫וגם ללוציפר אין.‬
‫אני יודע מי הרוצח.‬
‫אנחנו יודעים מי הרוצח.‬
‫אנחנו.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אז… הסימן המסתורי‬ ‫על צווארה של ויקטוריה?‬
‫הוא נוצר מטבעת.‬
‫טבעת אירוסים,‬
‫שאת עונדת סביב הצוואר‬ ‫כדי שעזים לא יאכלו לך אותה מהיד.‬
‫או כשאת בזהות סמויה במנזר.‬
‫אלה לא שתי הסיבות היחידות, מן הסתם.‬
‫אחי הצמיד לניצחון.‬
‫אני מבינה למה ארוס שלה‬
‫היה כועס שהיא בחרה לחיות כנזירה,‬
‫אבל אין לנו הוכחה,‬
‫אין לנו מושג מי הארוס,‬
‫ואפילו לא ידוע אם מדובר בגבר.‬
‫נכון.‬ ‫-אז בינתיים…‬
‫סליחה?‬ ‫-כן?‬
‫אפשר לשוחח בפרטיות?‬
‫כמובן.‬
‫התכוונתי אליו.‬
‫את לחוצה.‬
‫זה בסדר, האחות פרנסין. את יכולה לבטוח בי.‬
‫רציתי לעשות את זה מאז שהכרתי אותך.‬
‫אבל אני מפחדת.‬
‫אני מבין.‬
‫באמת. אבל תקשיבי…‬
‫מרגע שתודי באמת,‬ ‫תידהמי לגלות איזו הרגשה טובה זאת.‬
‫אף פעם לא עשיתי דבר כזה.‬
‫גם אני לא.‬
‫פשוט…‬
‫אני אישה מאמינה.‬
‫על אחת כמה וכמה.‬
‫כי את, האחות פרנסין…‬
‫מי כמוך יודעת מה עלייך לעשות.‬
‫כאן?‬
‫עכשיו?‬
‫כן.‬
‫פשוט שחררי.‬
‫וואו.‬
‫תזכור, דניאל. אין קיצורי דרך.‬
‫תן לו לתת עבודה.‬
‫יש בזה משהו.‬
‫מה את עושה?‬
‫משחררת.‬
‫כמו שאמרת.‬
‫אני מודה ברגשות שלי כלפיך.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אני נזירה.‬
‫אני אוהבת את אלוהים. פשוט…‬
‫כשאני מסתכלת עליך, אני…‬
‫מרגישה משהו שלא הרגשתי מעולם.‬
‫מה זה אומר עליי?‬
‫מה את מרגישה?‬
‫זה יישמע מגוחך, אבל…‬
‫אני מרגישה שאני קרובה יותר לאלוהים.‬
‫אבל לא בדיוק, זה…‬
‫כאילו אהבתך לאלוהים מוקרנת עלייך בחזרה,‬
‫דרכי.‬
‫כן.‬
‫בדיוק.‬
‫איך ידעת?‬
‫לא ידעתי את זה בעצמי עד שאמרת את זה.‬
‫אני מתחיל להבין משהו.‬
‫רגע,‬
‫זה מה שרצית להגיד?‬
‫למה חשבת שבאתי?‬
‫רצח האחות ויקטוריה.‬
‫הלוואי שיכולתי לעזור.‬
‫אולי את יכולה.‬
‫היא הזכירה פעם בן זוג, או ארוס?‬
‫היא קיבלה אורחים?‬
‫היא אהבה להתבודד.‬
‫אבל היא סיפרה שגילתה חדר סודי‬ ‫שאף אחד לא מכיר, ו…‬
‫היא אהבה להתבודד שם.‬
‫תודה.‬
‫אז אם האחות ויקטוריה הכירה חדר סודי…‬
‫זה המקום המושלם למפגש עם ארוס סודי.‬
‫אם נמצא את החדר,‬ ‫אולי נמצא ראיות מזהות.‬
‫לוציפר, אני יודעת מה אתה חושב.‬
‫שברגע שהחקירה הזאת תסתיים,‬
‫פתאום אבין הכול, והכול יסתדר. נכון?‬
‫טוב… עכשיו אני כבר בהחלט לא חושב ככה.‬
‫אני…‬
‫רוצה שנהיה ביחד.‬
‫באמת.‬
‫אני פשוט לא…‬
‫אני לא יודעת כמה זמן ייקח לי להתגבר על זה.‬
‫אולי לעולם לא…‬ ‫-אני מבין, בלשית.‬
‫כן?‬
‫אין קיצורי דרך.‬
‫קחי לך כמה זמן שתצטרכי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫טוב.‬
‫זה חייב להיות כאן.‬
‫זה חייב להיות כאן, איפשהו.‬
‫איך מצאת את זה?‬
‫הבנתי שבטח יש לדסטיני פייג׳ את התכניות,‬
‫מאחר שהיא התעניינה ברכישת הבניין.‬
‫ויקטוריה עבדה אצלה,‬
‫ולכן ידעה על המקום הסודי.‬
‫ואחרי שיחה אחת לנציגים שלה…‬
‫בינגו.‬
‫מרתף סודי.‬
‫טוב. מה אנחנו מחפשים כאן?‬
‫משהו שלא שייך.‬
‫משהו חדש.‬
‫משהו שלא שייך לנזירה.‬
‫משהו…‬
‫עם טביעות אצבעות.‬
‫חבל מאוד שמצאת את זה לפניי.‬
‫היי, האנק.‬
‫אני מניחה שכשביקשתי את התכניות…‬
‫הבנת מה אני מחפשת.‬
‫כן.‬
‫דסטיני פייג׳ ידעה שאתה מאורס לעוזרת שלה?‬
‫לא, היא רק עבדה‬ ‫על התדמית הדתית שלה כל היום,‬
‫ושתתה כל הלילה.‬
‫לא בדיוק מאמינה, מה?‬
‫לא, זאת תרמית מוחלטת.‬
‫גם ויקטוריה חשבה ככה, עד שהגיעה הנה.‬
‫היא נפרדה ממך, ורצחת אותה?‬
‫רק רציתי לדבר אליה בהיגיון.‬
‫אבל התחלנו לריב,‬
‫ורציתי שתחזיר לי את הטבעת…‬
‫לא התכוונתי לדחוף אותה כל כך.‬
‫למה?‬
‫למה שתבחר במקום הזה ולא בי?‬ ‫היה בינינו משהו אמיתי.‬
‫אבל היא עזבה אותי בגלל… שטויות מומצאות!‬
‫אני חושב ששמענו מספיק. נכון?‬
‫די והותר.‬
‫כמה ג׳נטלמני מצדך…‬
‫למות ראשון.‬
‫איך לעזאזל?‬
‫ואם זה לא היה מזויף?‬
‫ואם אפילו היא לא הבינה כמה זה אמיתי,‬ ‫ואתה, האנק,‬
‫לקחת את זה ממנה?‬ ‫-לא…‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫אלוהים.‬
‫קצת אמונה, האנק.‬
‫לא.‬
‫תרחיקו אותו ממני.‬
‫תתרחק ממני!‬
‫חשבתי שאתה לא אמור לחשוף את עצמך.‬
‫לא.‬
‫אבל אחרי מה שהוא עשה, זה נראה הולם.‬
‫כן, טוב…‬
‫כשמגלים שהכול באמת קיים,‬
‫זה עלול להיות קשה.‬
‫סמוך עליי.‬
‫כן.‬
‫רציתי לדבר איתך על זה.‬
‫קלואי, אני יודע למה הנזירות נמשכו אליי.‬
‫למה?‬
‫האחות פרנסין אמרה שהרגישה את אהבתו‬ ‫של אלוהים יותר מתמיד כשהייתה איתי.‬
‫את יודעת, כשהיא הייתה בנוכחותי.‬
‫כן… אתה מלאך.‬
‫כן, אבל אני חושב שהיא ראתה‬ ‫את האמונה שלה עצמה,‬
‫שהשתקפה בחזרה אליה.‬
‫טוב.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫בגלל לוציפר, האמת.‬
‫גברים ונשים נמשכים אליו‬ ‫בגלל שהוא מעורר את התשוקות שלהם,‬
‫אבל אולי הסיבה שהם נמשכים אליו‬
‫היא בגלל זה?‬
‫אז אתה אומר שלוציפר…‬
‫משקף לאנשים את התשוקות שלהם?‬
‫מי לא היה רוצה להיות‬ ‫עם הדבר שהוא משתוקק לו?‬
‫כן…‬
‫אני מסכימה, אבל כשאני מסתכלת עליו,‬
‫זה לא מה שאני רואה.‬
‫וזאת אומרת…‬
‫שאת בת התמותה היחידה שרואה אותו‬
‫כפי שהוא באמת.‬
‫אז כל מה שהיה בינינו,‬
‫והדברים שפחדתי שהם מניפולציה…‬
‫הם הכי אמיתיים שיש.‬
‫את לא המתנה, קלואי,‬
‫אלא זה.‬
‫כן, אבל…‬
‫אני הופכת אותו לפגיע.‬
‫גם על זה רציתי לדבר איתך.‬
‫מה זה?‬
‫טופס שחרור מידע להורים ביולוגיים,‬
‫שמאפשר לילדים שנמסרו לאימוץ למצוא אותם.‬
‫כמו לצוד נמלטים, רק עם אימא ואבא.‬
‫תודה, מייז.‬
‫זה מושלם.‬
‫את חייבת לתת לבתך את האפשרות.‬
‫טוב?‬
‫את חייבת.‬
‫נפגשת עם אימא שלך, נכון?‬
‫מה אמרת לה?‬
‫כלום.‬
‫לא הספקתי להגיד ״אני שונאת אותך״.‬
‫לא הספקתי להגיד ״אני סולחת לך״.‬
‫לא הספקתי להגיד כלום…‬
‫בגלל שהיא איננה.‬
‫היא נפטרה, לינדה.‬
‫היי, לוציפר.‬
‫בלשית.‬
‫אפשר לשבת?‬
‫אנא.‬
‫הייתה לי…‬
‫שיחה מעניינת עם אמנדיאל.‬
‫אל תגידי לי שהוא ייעץ למשטרה.‬
‫רק לא זה.‬
‫דווקא לא. יש לו תאוריה‬
‫שמסבירה למה אני הופכת אותך לפגיע.‬
‫ספרי.‬
‫טוב…‬
‫התאוריה שלו היא ש…‬
‫אני לא.‬
‫יש לי צלקות רבות שאומרות את ההפך.‬
‫הוא חושב ש…‬
‫אתה בוחר להיות פגיע כשאתה איתי.‬
‫אני בוחר…‬
‫שכה אחיה.‬
‫ייתכן שהוא צודק.‬
‫בלשית.‬
‫לוציפר.‬
‫אם זה נכון,‬
‫אם אתה בוחר להיות פגיע כשאתה איתי…‬
‫אז אני בוחרת להיות פגיעה כשאני איתך.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬