‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי.‬
‫שלום.‬
‫נחרתי כמו נהג משאית?‬
‫אתה יודע מה? אל תענה, כי…‬
‫נזכרתי שאתה לא משקר.‬
‫בוקר טוב, בלשית.‬
‫בוקר טוב.‬
‫קר לך?‬
‫קר? לא, למה?‬
‫מוזר,‬
‫בהתחשב בכך שהגיהינום היה אמור לקפוא.‬
‫כן, כי אמרתי שלא אשכב איתך עד שהגיהינום…‬
‫כן, אתה חושב שאתה מצחיק מאוד.‬
‫אני יודע שאני מצחיק מאוד.‬
‫אני גם יודע שאת רגישה לדגדוגים.‬
‫אלוהים… טוב!‬
‫בסדר.‬
‫אני מתה מרעב.‬
‫אז מה בא לך?‬
‫חביתה, או… פנקייק?‬
‫״אולד פאשן״?‬
‫מה שתרצי זה נהדר.‬
‫נו, בחייך.‬
‫בטח יש לך העדפה.‬
‫במה אתה חפץ באמת?‬
‫אני…‬
‫אני רוצה לשכב איתך עוד ארבע פעמים.‬ ‫שש, למעשה.‬
‫מה…‬
‫עשיתי לך מוג׳ו הרגע?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה עובד עליי.‬
‫כן?‬
‫כן!‬
‫אתה עובד עליי.‬
‫אתה כזה טיפשון.‬
‫טוב. רעבה.‬
‫טוב…‬
‫אתה יודע מה? בוריטו בוקר.‬
‫אני מזמינה בוריטוס בוקר.‬
‫דוקטור!‬
‫אני זקוק לעזרתך בעניין דחוף…‬
‫מה הרעש הזה?‬
‫הציצים שלי.‬
‫אני שואבת. משאבת חלב לבישה.‬
‫ההמצאה הטובה ביותר מאז האפידורל.‬
‫לבלשית יש מוג׳ו.‬
‫מה?‬
‫עשינו סקס, ואז, הבוקר…‬
‫וואו. רגע…‬
‫עשיתם סקס?‬
‫סוף סוף!‬
‫זה נפלא!‬
‫זה היה נפלא, כמובן.‬ ‫אבל כמו שאמרתי,‬
‫בעיה קטנטנה…‬
‫עכשיו היא מסוגלת לעשות מה שאני עושה:‬ ‫לחשוף את תשוקותיהם של אנשים.‬
‫איך זה קרה?‬
‫אני לא יודע, דוקטור.‬ ‫למה באתי אלייך, לדעתך?‬
‫אני רק יודע שלא היה לה מוג׳ו,‬ ‫ועכשיו יש לה.‬
‫איך גילית שהיא מסוגלת לעשות את זה?‬ ‫-בטעות.‬
‫היא ראתה אותי עושה את זה לא מעט,‬ ‫אז היא עשתה את זה בתור בדיחה, ו…‬
‫רגע.‬
‫את חושבת שייתכן‬
‫שהענקתי את הכוחות שלי לכל מי ששכבתי איתה,‬ ‫מבלי לדעת?‬
‫מה, לי? לא.‬
‫עשינו את זה, כמה פעמים,‬ ‫ובכל מיני תנוחות.‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫איך אוכל לשכוח?‬
‫אבל לוציפר,‬
‫המוג׳ו שלך הוא כמו כוח־על.‬
‫אין לי אותו.‬
‫או שכן?‬
‫אני מניחה שמעולם לא ניסיתי.‬ ‫-בואי ננסה עכשיו.‬
‫בואי. תסתכלי לי בעיניים.‬ ‫תשאלי אותי במה אני חפץ.‬
‫זה…‬
‫לוציפר,‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫לא. שום דבר. רפיסות מוחלטת.‬
‫הידד, ניצלתי כמה מיליוני פעמים.‬
‫אז הבעיה היא רק הבלשית.‬
‫למה זו חייבת להיות בעיה?‬
‫מפני ש… תשוקה זה הקטע שלי.‬
‫המוג׳ו שלי הוא הסיבה‬ ‫שאני מועיל לה מלכתחילה.‬
‫אם גם היא תוכל לעשות את זה,‬ ‫מה התפקיד שלי בשותפות?‬
‫מי אני בכלל?‬
‫אתה חושב שאם זה יהיה משותף לשניכם,‬ ‫תפסיק להיות אתה?‬
‫לוציפר, זאת המהות של הזוגיות:‬
‫לחלוק מבלי לאבד את עצמך בתהליך.‬
‫חוץ מזה,‬
‫העובדה שגם קלואי יכולה לעשות מוג׳ו לאנשים‬ ‫לא אומרת שאתה חייב להפסיק.‬
‫את צודקת.‬
‫את צודקת. הנני, ותמיד אהיה, מאסטר המוג׳ו.‬
‫מלך התשוקה.‬ ‫-כן.‬
‫סולטן הרצונות הכמוסים של האנושות.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫סליחה, במה אתה חפץ?‬
‫ממשיכה לשאוב.‬
‫דקר!‬ ‫-היי.‬
‫אז… את ולוציפר פתרתם סוף סוף‬ ‫את הבעיות וקפצתם למיטה,‬
‫ועשיתם ריקוד בלי מכנסיים?‬
‫בהחלט.‬
‫מצטערת, דקר. את יודעת, לפעמים…‬
‫רגע! סליחה…‬
‫תריצי אחורה.‬
‫אמרת ״כן״?‬
‫אומג!‬
‫התכוננתי שחלומות דקרסטאר שלי יירמסו שוב!‬ ‫-למה?‬
‫כי אתם תמיד כאלה מבאסים.‬ ‫לא רציתי לטפח תקוות.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫כן, זאת הייתה דרך ארוכה, אבל…‬
‫טוב, הנה אנחנו.‬
‫מגניב!‬
‫ולמה יש לי הרגשה שאת לא שואלת סתם?‬ ‫מה קורה?‬
‫עלית עליי! טוב.‬
‫אני מתה לספר לך על הקטע שלי.‬
‫יש לך קטע?‬ ‫-מצב שיש לי קטע.‬
‫זוכרת את הכתב ההוא‬ ‫שנראה נחמד מדי בשבילי?‬
‫כן, אז… החלטתי לתת לזה צ׳אנס,‬
‫ונפגשנו אתמול בערב, ו…‬
‫לידיעתך,‬
‫הוא לא תמיד נחמד מדי.‬
‫בוקר טוב, מיס לופז.‬
‫בוקר טוב, בלשית.‬
‫בוקר טוב שוב, לוציפר.‬
‫סליחה שהתעכבתי. עברתי אצל לינדה.‬
‫אז מה יש לנו?‬
‫יש עדים או חשודים שמצריכים את יכולות‬ ‫התשאול המופלאות שלי, כמו שאומרים?‬
‫האמת שעוד לא קיבלתי שום מידע על הקורבן.‬
‫אלה…‬
‫אלה, דן כבר כאן?‬
‫אספינוזה לקח יום מחלה, לצערי.‬
‫הוא שוב הסתכל בראי?‬ ‫אמרתי לו לא לעשות את זה.‬
‫כדאי ש…‬
‫כן.‬
‫דיאן לונה. זמרת סופרנו מפורסמת.‬
‫שעת המוות: 22:00 אמש.‬
‫תראו את הנקב הזה.‬
‫אני חושבת שיתגלה בדוח‬ ‫שהזריקו לה חומר משתק כלשהו.‬
‫היא מתה מזה?‬ ‫-גרוע מזה.‬
‫הרבה יותר גרוע.‬
‫רואים את כתמי הדם על החבצלות?‬
‫הם נוצרו מהשיעולים של דיאן‬ ‫כשהיא נחנקה מהדם של עצמה.‬
‫הרוצח החדיר סכין לגרון שלה‬
‫ועשה שני חיתוכים מדויקים‬ ‫שקרעו את מיתרי הקול שלה.‬
‫נראה שמישהו התאמץ מאוד להעביר מסר.‬
‫כן. אני מריח שכן זועם‬ ‫שנמאס לו מהשירה שלה.‬
‫לעשות מוג׳ו לכולם, בלשית? כדאי, נכון?‬ ‫-טוב, אין סימן לפריצה, אז…‬
‫דיאן כנראה הכירה את התוקף.‬
‫אז… מאהב שנזנח, לפי הפרחים.‬
‫אבל היא הייתה כוכבת אופרה מפורסמת. תראה.‬
‫שולחים להם פרחים כל הזמן.‬
‫אלה, מי מצא את הגופה?‬
‫נורמן, שכן של דיאן. שם.‬
‫צדקתי בפעם הראשונה. שכן זועם.‬
‫כן, הוא ראה שהדלת פתוחה,‬ ‫נתקל בגופה, ודיווח.‬
‫לדבריו.‬
‫מכאן, בלשית. משהו אומר לי‬ ‫שאנו עומדים לשמוע את הודאתו.‬
‫סליחה…‬ ‫-אני לא!‬
‫היי. הבלשית דקר.‬ ‫אפשר לשאול אותך כמה שאלות?‬
‫בכיף.‬
‫בטח היה מרגיז לגור בשכנות לזמרת סופרנו.‬
‫רצית להשתיק אותה אחת ולתמיד. נכון?‬
‫תלמדי מהמאסטר.‬
‫ספר לי, נורמן,‬
‫נורמסקי…‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫מה?‬
‫זאת שאלה ממש הזויה, גבר.‬
‫זה לא עובד.‬
‫אבל…‬
‫זאת אומרת ש…‬
‫בלשית, אני חושב שגנבת לי את המוג׳ו.‬
‫לא חשוב.‬
‫שלום… ווירזבסקי.‬
‫תגיד לי, מלבד שם אפשרי להגייה,‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫זה בקשר ל״סנטה סודי״?‬
‫כי אתה לא אמור לשאול אנשים מה הם רוצים.‬
‫זה הורס את ההפתעה.‬
‫בחיי…‬
‫סנטה?‬
‫סליחה…‬
‫לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫הייתי כל הלילה בנורת׳רנד.‬
‫איפה?‬ ‫-סליחה, גברתי…‬
‫נורת׳רנד.‬ ‫-במה את חפצה?‬
‫באזרות׳.‬
‫אה, כן… משחקי וידאו?‬
‫הובלתי את הגילדה שלי לקמפיין בן 17 שעות.‬ ‫-סליחה, אדוני…‬
‫אז היית בבית, ער, כל הלילה?‬
‫שמעת משהו?‬ ‫-ועוד איך.‬
‫קודם כול, תרגילי קול מזעזעים, כל ערב,‬
‫אבל אז, בתור בונוס מעצבן,‬ ‫שעתיים של ויכוחים.‬
‫על מה הם התווכחו?‬ ‫-סליחה…‬
‫שמעת פרטים כלשהם? שמות? משהו?‬
‫לא.‬
‫כשהבנתי שהרעש לא ייפסק,‬
‫הגברתי באוזניות כדי שאוכל‬ ‫לשמוע את השודדים שלי.‬
‫הגענו למצב שבנאדם כבר לא יכול‬ ‫לבזוז אתר קבורה של מלך הליץ׳ בשקט.‬
‫תקופה קשה, כן.‬
‫נצטרך את יומן המשחק שלך‬ ‫כדי לאשר את האליבי שלך.‬
‫לא ייאמן.‬
‫סלח לי.‬
‫לוציפר, מה אתה עושה?‬
‫שום דבר. אין לי כוחות.‬
‫באמת איבדת את המוג׳ו שלך? איך זה ייתכן?‬
‫כששכבנו, הוא עבר ממני אלייך.‬
‫זה מגוחך. אני…‬
‫סתם השתעשענו הבוקר.‬
‫אין לי את המוג׳ו שלך.‬ ‫-יש רק דרך אחת לדעת בוודאות.‬
‫עכשיו? לא!‬
‫לא אעשה לך מוג׳ו כאן!‬
‫זה לא יעבוד בכל מקרה.‬ ‫-בבקשה, נסי.‬
‫נסי.‬
‫טוב.‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫אני…‬
‫רוצה את המוג׳ו שלי בחזרה.‬
‫אלוהים!‬
‫זה אמיתי! זה…‬
‫מגניב.‬ ‫-לא, לא מגניב.‬
‫לוציפר, רק עכשיו נהיינו זוג,‬
‫ואתה כבר מוצא סיבות להתחרפן.‬
‫אני לא מוצא כלום, בלשית.‬ ‫אני רק מאבד דברים.‬
‫אתה קולט כמה זמן לקח לנו להגיע הנה?‬
‫סוף סוף יש לנו משהו טוב.‬
‫אפשר בבקשה ליהנות מזה לרגע?‬
‫כמובן.‬
‫אין מצב שזה נכון.‬
‫לינדה אמרה שיצאת עם דן,‬
‫לחמוק מאלות בייסבול.‬
‫היינו אמורים ללכת‬ ‫למשחק בייסבול של הדודג׳רס.‬
‫זה הרבה יותר מעפן.‬
‫מה שמעפן זה שדן הבריז ברגע האחרון.‬
‫אז פשוט…‬
‫חזרתי הנה כדי לעבוד קצת.‬ ‫-לעבוד?‬
‫לבנות עוד חפצים בשביל צ׳רלי?‬
‫כמה הילד הזה צריך?‬
‫היו לי שתי אבנים כשהייתי קטנה.‬
‫אחת חדה, השנייה לא.‬
‫עם החדה ניסיתי לדקור דברים,‬ ‫ואת השנייה ניסיתי להשחיז.‬
‫זה…‬
‫זה מסביר המון.‬
‫זה מסביר למה אני לא מפונקת.‬
‫וזה בדיוק מה שצ׳רלי יהיה‬
‫אם תמשיך לקנות לו צעצועים.‬
‫זה לא צעצוע, מייז.‬
‫זאת זירה חינוכית של משחק ולמידה,‬
‫ש…‬
‫האמת היא שכשדן הבריז,‬
‫הרעיון היחיד שלי היה לחזור הנה.‬
‫כמה פתטי.‬
‫אני לא זוכר אפילו‬ ‫איך העברתי את הזמן לפני שצ׳רלי נולד.‬
‫לפי היומן של דיאן,‬ ‫כשהשכן שלה שמע את הריב,‬
‫הנרצחת נפגשה עם מישהו בשם מריו קנאלס.‬
‫אם זו הייתה פגישה שבועית קבועה,‬
‫דיאן בטח הכירה את מריו קנאלס היטב.‬
‫אחפש ברשת.‬
‫טוב, יש לו אתר,‬
‫ונראה שהוא מלמד פיתוח קול.‬
‫אם זה היה מפגש אימון שבועי קבוע,‬
‫זה מסביר את הרעשים שנורמן התלונן עליהם.‬
‫כן. ומה לגבי הוויכוח?‬
‫טוב…‬
‫תראו את ההתכתבות של דיאן ומריו.‬
‫תיקון…‬
‫התכתבות סקס.‬
‫אין רע בהחדרת קצת יצירתיות‬ ‫לתרגילי הגרון.‬
‫צל״ש על השימוש באמוג׳י.‬
‫אבל זה ממש עושה לי חשק‬ ‫לטאקו החצילים של אימא שלי.‬
‫אז היה ביניהם רומן?‬
‫כתוב פה שהוא נשוי ויש לו ילדים.‬
‫אולי המורה לפיתוח קול חשש‬ ‫שדיאן ״תזמר״ לאשתו,‬
‫אז הוא מנע ממנה לעשות את זה.‬
‫כן. בוא נדבר עם מריו.‬
‫אלוהים!‬
‫פיט, אתה בסדר?‬ ‫-מה הבעיה של הדלת הזאת?‬
‫סליחה.‬ ‫-היי… היי.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להפריע לך בעבודה,‬
‫אבל השגתי שני כרטיסי VIP‬ ‫לכנס ״סטאר טרק״ בעיר.‬
‫אני לא יודע אם את מעוניינת בזה,‬ ‫אבל אני ממש כן,‬
‫ותהיתי אם תרצי לבוא איתי.‬
‫סטאר טרק?‬
‫אנא ממך. מיס לופז מבינה בזה‬ ‫הרבה יותר ממך.‬
‫רואה? היא אפילו דוברת צ׳ובאקה.‬
‫אבל ״סטאר טרק״ זה הקטע שלך.‬
‫טוב…‬
‫לוציפר, המאה ה־24 גדולה מספיק בשביל שנינו.‬
‫רואה?‬
‫לא כל כך קשה להתחלק.‬
‫סליחה,‬
‫אני הבלשית דקר.‬ ‫אנחנו מחפשים את מריו קנאלס.‬
‫הוא קצת עסוק כרגע.‬
‫כבר לא.‬
‫בראבו, מר קנאלס.‬
‫מורה מצטיין בימים,‬ ‫ושר זמרירים דלוחים בלילות.‬
‫וואו…‬
‫תראי, זה כבר קורה.‬ ‫המוג׳ו שלנו משפיע עליו.‬
‫קראת לזה ״המוג׳ו שלנו״!‬
‫קדימה, תני את הסיומת.‬
‫יש לך את זה.‬
‫מר קנאלס, אני הבלשית דקר,‬
‫ויש לי כמה שאלות אליך.‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫לספר לך את כל מה שתרצי לדעת.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אנו רוצים לדעת למה רצחת את דיאן לונה.‬
‫רגע… דיאן מתה?‬
‫ההצגה נגמרה, מריו. ראינו לך את החציל.‬
‫אנחנו יודעים שהיה לך רומן עם דיאן.‬ ‫היא איימה לגלות לאשתך?‬
‫מה? לא.‬
‫הנישואים שלי נגמרו לפני שנה כמעט.‬
‫התמונות המשפחתיות באתר שלך גורסות אחרת.‬
‫התמונות שם רק למטרות תדמית.‬
‫למה רבת איתה בליל הרצח?‬
‫זה לא ברור?‬
‫דיאן למדה את כל הטריקים של מר קנאלס,‬ ‫ואז התעלתה עליו.‬
‫התלמידה נוטשת את המאסטר.‬ ‫מי נהנה מדבר כזה?‬
‫אני.‬
‫התגאיתי בדיאן מאוד.‬
‫חוץ מזה, היא הייתה כרטיס הביקור שלי.‬
‫לכן רבנו. לא רציתי שהיא תוותר על זה.‬
‫למה לה לוותר על זה?‬
‫היא עמדה לפרסם האשמות‬ ‫נגד כוכב אופרה גדול.‬
‫ניסיתי להניא אותה.‬
‫כוכב אופרה? מי?‬
‫לא שמעתם את זה ממני,‬
‫אבל נילס שומאן הוא בריון רודני.‬
‫נילס שומאן, הבריטון העולמי?‬
‫כן. הוא שמוק עולמי.‬
‫הוא משליך חפצים על אנשים,‬
‫מתפרץ בזעם בלי סיבה…‬
‫דיאן רצתה לחסל אותו.‬
‫אמרתי לה שזה יהיה הסוף שלה.‬ ‫-נשמע שצדקת.‬
‫אתם חושבים שנילס עומד מאחורי זה?‬
‫את חסרה לי כל כך.‬
‫כל כך, שרלוט.‬
‫נלחמת כל כך כדי להיות אדם טוב יותר,‬
‫וגרמת לי להאמין שגם אני יכול להשתפר.‬
‫ואני משתדל.‬
‫אבל אני תמיד נכשל.‬
‫ועכשיו ראיתי משהו.‬
‫משהו שמוכיח כמה חשוב להצליח.‬
‫להיות טוב.‬
‫ואני די בטוח שהחדשות הטובות‬ ‫הן שאת בגן עדן,‬
‫כמו שאמנדיאל אמר.‬
‫אבל החדשות הרעות הן‬ ‫שכנראה לא אצטרף אלייך.‬
‫אני מת מפחד, שרלוט.‬
‫עליי, על קלואי…‬
‫על טריקסי.‬
‫אני צריך עזרה.‬
‫- שרלוט לי ריצ׳רדס -‬
‫אני צריך הדרכה. אני צריך…‬
‫אני צריך סימן. אני צריך משהו.‬
‫עזור לי.‬
‫בבקשה.‬
‫עזור לי.‬
‫דניאל אספינוזה.‬
‫תפילותיך נענו.‬
‫לוציפר?‬
‫אני לא לוציפר.‬
‫הבט.‬
‫הוא עשה לי את זה.‬
‫אחי התאום שונא אותי מפני שאני ההפך ממנו.‬
‫אני הטוב והוא הרע.‬
‫אולי שמעת עליי.‬
‫אני מלאך השרת מיכאל.‬
‫מלאך השרת?‬
‫אני יודע שקשה לך.‬
‫אני יודע שאתה מפחד לרדת לגיהינום.‬
‫אבל אני מביא לך בשורות טובות, דניאל.‬
‫עוד יש לך סיכוי לגאולה.‬
‫יש לך דרך לכפר על כל חטאיך.‬
‫דרך להגן על יקיריך.‬
‫לוציפר?‬
‫האליבי של מריו אושר,‬
‫ואי אפשר לתשאל את נילס‬
‫כי הוא במטוס, בדרך חזרה מהופעה בניו יורק.‬
‫אז אין ממש מה לעשות עד שהוא…ינחת.‬
‫לאו דווקא.‬
‫לוציפר…‬
‫אמנם כיף לראות אותך משתמשת ב…‬
‫מוג׳ו שלנו, שהוא בעצם שלי,‬
‫אבל אני רוצה אותו בחזרה. אז…‬
‫בואי נעשה שוב סקס.‬ ‫הפעם אני אהיה למעלה.‬
‫אתה באמת חושב שזה יצליח?‬
‫כאילו המוג׳ו שלך הוא מין מחלת מין?‬
‫אנחנו חייבים לנסות משהו.‬
‫זה ממש משפיע עליך, מה?‬
‫סמוך עליי,‬
‫זה לא שאני לא רוצה סקס איתך, כי אני…‬
‫ממש ממש רוצה,‬
‫אבל כשמצמידים לזה אג׳נדה כזאת,‬
‫זה מוצץ מזה את כל הכיף.‬
‫ובבקשה, אל תעשה מזה משחק מילים, כי…‬
‫אני קצת מודאגת מהעובדה‬
‫שכל כך קשה לך להתחלק בזה איתי, כי…‬
‫זוגיות זה עניין של תן וקח.‬
‫קל לך לדבר. בינתיים,‬ ‫רק אני נותן ואת לוקחת.‬
‫התכוונתי מהבחינה הרגשית, לוציפר.‬
‫אני יודע בדיוק למה את מתכוונת.‬
‫אז טיפול זוגי?‬
‫אנחנו זוג בערך… חמש שניות?‬
‫ממש לא לזה התכוונתי.‬
‫הבנתי.‬
‫אבל לצערי, כדי שזה יעבוד,‬ ‫שניכם צריכים להיות פה מרצונכם.‬
‫היא אמרה שהיא שמחה לעשות את זה.‬ ‫-לא, אני שמחה.‬
‫אני שמחה להיות פה. נרגשת, למעשה,‬
‫לשמוע אדם שחושב בהיגיון‬
‫מביע דעה על כל זה, ומסכים עם זה.‬
‫לוציפר מתנהג בצורה מגוחכת, בסדר?‬
‫את מוכנה בבקשה להגיד לו‬
‫שזה ממש לא הגיוני‬ ‫שגנבתי לו את המוג׳ו בזמן הסקס?‬
‫טוב…‬
‫למעשה, אני לא חושבת שההתנהגות של לוציפר…‬
‫כזאת מגוחכת.‬
‫לא?‬
‫לא בדיוק לימדו אותנו‬ ‫על כוחות שמימיים בלימודי הרפואה,‬
‫אבל סקס עם אדם שיקר לך‬
‫מצריך ויתור על שליטה. ויתור על כוח.‬
‫ובמישור הרגשי,‬
‫יש היגיון בחשיבה של לוציפר.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫והעובדה שהוא הגיע לתובנה‬ ‫הבוגרת הזאת בכוחות עצמו…‬
‫זה מרשים.‬
‫זה מעיד על צמיחה.‬
‫יופי לי.‬
‫אפשר עכשיו לדלג לחלק‬ ‫שבו את מלמדת את הבלשית…‬
‫להחזיר לי את המוג׳ו?‬
‫כן… תשכחו שאמרתי ״בגרות רגשית״.‬
‫תראי… נסי לשים את עצמך בנעליו של לוציפר.‬
‫למשל,‬
‫נניח שהיו לוקחים ממך את האקדח והתג,‬
‫ונותנים אותם ללוציפר.‬
‫זה מוצא חן בעיניי. המשיכי.‬
‫סליחה, לא הבנתי.‬
‫היותך בלשית היא חלק גדול מהזהות שלך.‬ ‫זה מעצים אותך.‬
‫תארי לך שתאבדי את זה.‬
‫הבעיות של לוציפר נראות לפעמים…‬
‫חריגות, בלשון המעטה.‬
‫אבל דבר אחד שלמדתי‬
‫הוא שבדרך כלל,‬ ‫משהו קבור מתחת לזה.‬
‫לעתים קבור עמוק מאוד.‬
‫אבל זה גם בעל משמעות,‬
‫ושווה לנסות להבין את זה.‬
‫היי.‬
‫אמרת שאת רוצה להכיר לי מישהו?‬
‫אמנדיאל…‬
‫תכיר את מי שהיית.‬
‫נשמע שהיית צריך הפסקה מלהיות אבא.‬
‫תלבש את זה.‬ ‫-מייז, אני לא חושב ש…‬
‫מייז, מה את…?‬
‫היה לנו כיף פה פעם.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫ודאי שלא,‬
‫כי עכשיו אתה בסך הכול אבא משעמם לתינוק.‬
‫אל תשקר.‬
‫אתה נהנה מזה.‬
‫זה לא עובד!‬
‫זה לא עובד.‬
‫כן, לא נראה לי שזה מה שאני צריך.‬
‫לא התכוונתי אליך.‬
‫זה לא עובד בשבילי.‬
‫אתה יודע, חשבתי…‬ ‫ויש משהו בדבריה של לינדה.‬
‫להרגיש חסר אונים זה דבר רציני. אני פשוט…‬
‫כל כך רגילה להתעלם מהשיגיונות שלך,‬
‫שלא לקחתי אותך…‬
‫ברצינות?‬
‫אקדח?‬
‫אני מכנה אותו ״האקדח שלנו״.‬
‫אל דאגה, הוא ברישיון.‬
‫צעד חריג, בהחלט, אבל…‬
‫אם זאת התמיכה הרגשית שאתה חושב שאתה צריך‬
‫כדי להתמודד עם אובדן המוג׳ו שלך,‬
‫אז אשתדל כמיטב יכולתי לגלות הבנה.‬
‫תודה.‬
‫לא בשדה הראייה שלי!‬
‫מקסים.‬
‫משטרת אל־איי.‬
‫זה בטח בקשר לדיאן.‬
‫נורא מה שקרה לה.‬
‫חשת הקלה, אני בטוח.‬
‫סליחה?‬
‫אנחנו יודעים שהיא אספה עדויות נגדך,‬
‫והשיגה הרבה ראיות להתנהגותך המתעללת.‬
‫מספיק כדי שיתחשק לך‬ ‫לגזור לה את מיתרי הקול.‬
‫ההאשמות שלה לא היו פוגעות בי.‬
‫מפני שהן שגויות?‬
‫לא, הן נכונות לגמרי, אך לא רלוונטיות.‬
‫אחרי הכול, אני הטוב מכולם.‬
‫ואין שום חוק‬
‫שאוסר לדרוש את הטוב ביותר‬
‫ממי שזוכה לעבוד איתי.‬
‫ההאשמות רציניות מספיק‬ ‫כדי להזיק לקריירה שלך,‬
‫לגרום לנטישת נותני חסות,‬ ‫ולהוביל לתביעות נגדך.‬
‫ככל שייצא לי שם רע יותר, הרי זה משובח.‬
‫שיברחו כל הלוזרים שזה גדול עליהם.‬
‫לא. אין לי כל סיבה לרצות במותה של דיאן.‬
‫בלשית…‬
‫התרצי להפעיל את קסמייך החדשים‬ ‫על הבחור המקסים הזה?‬
‫כן, הייתי רוצה.‬ ‫אני רק לא רוצה לזרות לך מלח על הפצע.‬
‫מן הסתם הייתי מעדיף שתעשי לי משהו אחר,‬ ‫אבל אנחנו לומדים להתחלק, לא?‬
‫כן.‬
‫נילס,‬
‫במה אתה‬
‫חפץ?‬
‫למען האמת…‬
‫שזה ייגמר,‬
‫כדי שאוכל לחזור לצילומים שלי.‬
‫תגידי ״חפץ באמת״.‬
‫״באמת״.‬ ‫-כן.‬
‫נילס,‬
‫במה אתה‬
‫חפץ באמת?‬
‫היא באמצע שבץ?‬
‫אני לא מבין.‬
‫אלא אם כן איבדת את זה וזה חזר אליי.‬
‫זוזי הצדה, בלשית.‬
‫נילס, ספר לי…‬
‫במה אתה חפץ באמת?‬
‫ככה אתם מפענחים תעלומות?‬
‫היי.‬
‫אז האליבי של נילס מוצק.‬
‫אז מניאק כן, רוצח לא.‬
‫יש עוד דבר.‬
‫זוכר את מריו, המורה לפיתוח קול של דיאן?‬ ‫-כן.‬
‫הוא התקשר וביקש חתימה.‬
‫טוב. בשמחה.‬
‫מה אתה…?‬
‫לא, לא חתימה שלך. שלי.‬
‫הוא מעריץ של ״תיכון האהבה״.‬
‫אתה מבין את המשמעות, כן?‬
‫שיש לו טעם מצוין בסרטים?‬
‫לא, לוציפר. המוג׳ו שלי לא השפיע עליו.‬
‫הוא סתם הסתנוור ממני.‬
‫לכן זה לא השפיע על נילס.‬
‫מעולם לא היה לי מוג׳ו.‬
‫זה השפיע עליי. הרגשתי את זה!‬
‫נסי שוב.‬
‫קדימה. הביטי בי.‬
‫במה אתה חפץ?‬
‫אני…‬
‫רוצה שזה ייפסק.‬
‫אני לא מאמין!‬
‫מעולם לא כעסתי כל כך להיות צודק!‬
‫תקשיב, לוציפר, אני…‬
‫צר לי שזה קורה לך,‬
‫אבל אנחנו נמצא פתרון.‬
‫ביחד.‬
‫כצוות.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫טוב? אני מבטיחה.‬
‫הצילו!‬
‫את בסדר?‬
‫תודה לאל!‬
‫בבקשה, תעזור לי!‬
‫אני לא יודעת מה קרה, פשוט…‬
‫תודה.‬
‫לא!‬
‫הזירה זהה לזירה של דיאן.‬
‫כן. גם הגופה.‬
‫אותו סימן הזרקה,‬
‫אותה טכניקת קשירה, אותה סיבת מוות.‬
‫ואין סימני פריצה.‬
‫כמו לולאת גיהינום.‬
‫יש לנו עסק עם רוצח סדרתי.‬
‫הפרחים שחשבנו שהם של דיאן…‬ ‫זה סימן ההיכר שלו.‬
‫הייתי צריכה לדעת.‬
‫זירת הפשע הראשונה הייתה נקייה מאוד.‬ ‫נקייה מדי.‬
‫היא הייתה מבוימת בקפדנות.‬
‫אל תייסרי את עצמך, אלה. זה לא יעזור.‬
‫ומי יודע? אולי הוא פישל הפעם.‬
‫כן, גם אני חשבתי,‬
‫כשמצאתי את זה על הבגדים שלה,‬ ‫אבל… מבוי סתום.‬
‫נוצצים היו חלק מהמקצוע של מדיסון.‬
‫אוי לא, היא הייתה חשפנית.‬
‫לא, מורה ביסודי.‬
‫הרוצח השאיר בשטח רק דברים שהוא רצה שנמצא.‬
‫כן. טוב…‬
‫חבצלות לבנות כאלה הן נדירות למדי.‬
‫אפשר לברר אצל קמעונאים,‬
‫לבקש שיודיעו לנו על מכירות‬ ‫ב־24 השעות האחרונות.‬
‫אנחנו מחפשים הזדמנות וקשר בין הקורבנות.‬ ‫ניצור פרופיל.‬
‫שיטת הפעולה של הרוצח הזה ייחודית ביותר.‬
‫חיתוך מיתרי הקול.‬
‫למה לעשות דבר כזה?‬
‫לא יודעת. אולי הוא רצה לקחת מהן את הקול?‬
‫לא.‬
‫הוא רוצה לקחת מהן את הכוח שלהן.‬
‫אז הידיד שלי ב־FBI‬ ‫מצא כמה תוצאות במאגר שלהם.‬
‫אוליביה סאקס, נרצחה בפיניקס,‬
‫בשנה שעברה, בת 27, באותו אופן.‬
‫אותה חתימה.‬
‫כן.‬
‫זאת ג׳וי גודמן, בת 32.‬
‫דווחה כנעדרת לפני שלוש שנים,‬
‫אבל גופתה נמצא בסן אנטוניו בקיץ שעבר.‬
‫הוא זרק אותה?‬
‫אז מיתרי הקול נחתכו,‬
‫אבל לא נמצאו חבצלות ליד הגופה.‬
‫לכן היה קשה כל כך לקשר.‬
‫יותר מדי הבדלים בין שתי הזירות,‬
‫יותר מדי מרחק וזמן.‬
‫עכשיו הוא הכה פעמיים באותה העיר.‬
‫כן, והוא מאיץ את הקצב ומקצר את המרווחים.‬
‫אנחנו נתפוס אותו, דקר.‬
‫אלה,‬
‫למה את כזאת אופטימית פתאום?‬
‫דיברתי עם פיט.‬
‫כן, והוא אמר להפסיק להתמקד בטעויות שלי‬
‫ולהתמקד במה שעוד אפשר לעשות נכון.‬
‫אני עוד יכולה לעזור לך לתפוס‬ ‫את הרוצח הזה לפני שהוא ירצח שוב.‬
‫אני שמחה שמצאת בחור טוב, אלה.‬
‫כן, גם אני.‬
‫פשוט נחמד שיש מישהו בפינה שלי, את יודעת?‬
‫לא יודעת, הוא גורם לי‬ ‫להרגיש פחות חסרת אונים.‬
‫קוקוזה אמר לי לתת לך את זה.‬
‫יופי, הנתונים מחנויות הפרחים.‬
‫בוא נבדוק אותם.‬
‫אני מאוד אזדקק לעזרתך.‬
‫איך אוכל לסרב?‬
‫כמה חנויות נשארו, בלשית?‬
‫אני מתחיל לחשוב שהרוצח‬ ‫מגדל את הפרחים בעצמו.‬
‫זו החנות הלפני־אחרונה ברשימה,‬ ‫אז תחזיק אצבעות.‬
‫סליחה, דנילו?‬
‫אני הבלשית דקר.‬
‫התקשרת בקשר לזר חבצלות שמכרת אתמול?‬ ‫-כן.‬
‫אני התקשרתי, אבל סבתא שלי מכרה אותם.‬
‫יופי. אפשר לדבר איתה?‬ ‫-היא לא מדברת אנגלית.‬
‫אין בעיה.‬
‫שותפי הנהדר דובר את כל השפות.‬
‫איזה מזל שבאת.‬
‫אבל ראו הוזהרתם: היא לא אוהבת שוטרים.‬
‫היא די כועסת שהתקשרתי אליכם.‬
‫גם זו לא בעיה.‬
‫השותף שלי לא שוטר.‬ ‫-לא.‬
‫יש לו הרבה קשרים,‬
‫הוא יכול למלא משאלות,‬
‫וכמובן, הוא מקסים מאוד.‬
‫הוא פשוט האולר השווייצרי שלי.‬
‫תדבר עם הגברת, בבקשה?‬
‫אחרי הכנה כזאת, איך אוכל לסרב?‬
‫תודה.‬
‫סליחה, אתה עוטף כל זר בסרט הזה?‬
‫כן. סבתא מתעקשת.‬
‫הנוצצים…‬
‫לוציפר.‬
‫זוכר את הנוצצים המוזהבים‬ ‫שאלה מצאה בזירת הפשע?‬
‫תראה את הסרט.‬
‫זה חייב להיות הוא.‬
‫כן. טוב…‬
‫החבצלות נקנו ע״י גבר בגיל העמידה.‬ ‫שילם במזומן, לרוע המזל.‬
‫אבל ידידתי החדשה ג׳וביטה‬ ‫זוכרת מתי הוא נכנס,‬
‫וראתה אותו עוזב באובר.‬
‫אובר? יופי.‬
‫נוכל לאתר את ההסעה שלו.‬
‫עשרים ושבע.‬
‫אני מופתע שאת סופרת.‬
‫בני אנוש סופרים כבשים, אני סופרת שוטים.‬
‫וכמה בדיוק, לפני ש…‬
‫לפני שתספרי לי מה קרה אתמול?‬
‫אני משתדלת לא לחשוב על דברים.‬
‫מייז, אם זה בגלל…‬
‫זה לא בגלל חווה.‬
‫אלוהים, למה כולם חושבים ככה?‬
‫דווקא התכוונתי לאימא שלך.‬
‫אני מניחה שזה כן בגללה,‬
‫רק בגלל הרעיון המטופש שלה‬ ‫לעשות ילדים שאין להם נשמות,‬
‫ולכן זאת אשמתה‬
‫שנגזר עליי להיות לבד לנצח.‬
‫ייסורי נצח.‬
‫הבחנתי באירוניה.‬
‫תאמין לי.‬ ‫-אז…‬
‫אתמול את… מה?‬
‫ניסית לשחזר את מה שהיה בינינו?‬
‫כולם דחו אותי, אמנדיאל.‬
‫אבל אני דחיתי אותך.‬
‫אז חשבתי ש…‬
‫אולי זאת הייתה טעות.‬
‫אולי…‬
‫אולי רק…‬
‫מלאך יכול לאהוב שֵדה בלי נשמה.‬
‫לא דחית אותי.‬
‫את…‬
‫הלכת לחפש את דרכך.‬
‫ומצאת.‬
‫מצאת.‬
‫ועשית דרך ארוכה מאז, מייז.‬
‫התקדמת כל כך.‬
‫לא מספיק, מתברר.‬
‫שמעת פעם על שד שמקבל נשמה?‬
‫אני…‬
‫לא יכול לומר שכן.‬
‫אבל…‬
‫אף אחד גם לא שמע‬ ‫על מלאך ובת אנוש שעושים ילד.‬
‫או על שטן שמתאהב.‬
‫אני לא יודע אם את צריכה נשמה‬ ‫כדי להרגיש שלמה, אבל…‬
‫אני יודע את זה:‬
‫אם מישהי תמצא את מה שהיא מחפשת,‬
‫זאת את, מזיקין.‬
‫אבל עדיין אנצח אותך במכות.‬
‫אני יודע.‬
‫זה מבשר טובות.‬
‫טוב, אז…‬
‫אנחנו מחפשים את לס קלאמפסקי.‬
‫לבריאות.‬
‫סליחה, זה שם מצער.‬
‫לפי הפרופיל שלו באובר, הוא גר בדירה 507.‬
‫אתה יודע, רק בזכותך הגענו הנה.‬
‫אני מבין מה את עושה, ואת יכולה להפסיק.‬
‫את לא צריכה להחמיא לי.‬ ‫-אבל לוציפר…‬
‫אני יודע שאת מנסה לעזור,‬ ‫אבל זה משהו שאני צריך לפתור לבדי.‬
‫זה רצוני.‬
‫507.‬
‫קדימה.‬
‫רגע.‬
‫קיבלנו צו.‬
‫קדימה, בוא נתפוס אותו.‬
‫כן.‬
‫השטח פנוי.‬
‫הקורבן הבא שלו.‬
‫קבלה על רכישת פרחים.‬
‫מלפני כמה שעות בלבד.‬
‫הוא עומד להכות שוב.‬
‫בקרוב.‬
‫צריך לזהות אותה בהקדם,‬
‫אז אריץ את התמונה בזיהוי פנים,‬ ‫אבל הסיכוי קלוש.‬
‫יש שם משהו שימושי?‬
‫כלום.‬
‫הרוצח הזה גוזל מאנשים את חייהם,‬
‫ואני לא יכול לעשות כלום.‬ ‫-לוציפר,‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה לבדך.‬
‫אנחנו צוות, אתה יודע?‬
‫מתי מיס לופז תגיע?‬
‫היא אמרה שהם קרובים, אז בקרוב.‬
‫״הם״?‬
‫הגענו.‬
‫אני נורא מצטערת. באנו ישר מהכנס.‬
‫אם… תודה.‬
‫אם נוכל לעזור במשהו…‬
‫כן, יופי. הזמן קצר,‬ ‫אז אני זקוקה לכמה שיותר עזרה.‬
‫הרוצח שלנו תוקף נשים בבתיהן.‬
‫ואנחנו חושדים שזאת הנרצחת הבאה.‬
‫אז כדי להגיע אליה לפניו,‬
‫חייבים לברר איפה היא גרה.‬
‫אז חפשו פה כמה שיותר רמזים, טוב? קדימה.‬
‫טוב.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫פיט, מצאתי פה עוד תמונות. הרבה.‬
‫בוא תראה.‬
‫פיט, אפשר את ה…?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫אני נורא נורא מצטערת‬
‫על הדייט הכי מוזר ואפל בכל הזמנים.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫אנחנו מנסים להציל חיים. זה…‬
‫רגע!‬
‫זה…?‬
‫אוי ואבוי, אלה.‬
‫אני חושבת שמצאנו משהו!‬
‫אני באה.‬
‫מה מצאת?‬ ‫-תראי.‬
‫קלואי, אני חושבת שזאת הנרצחת הבאה.‬
‫תראי את הטפט.‬
‫ואת השטיח. הוא מוכר לך?‬ ‫-הוא מוכר?‬
‫היא גרה בבניין הזה.‬
‫בקומה התשיעית.‬
‫לוציפר, בוא.‬ ‫-כן.‬
‫אני אלך מכאן.‬
‫הלו?‬
‫היי, אתה מכיר אותה? היא גרה כאן?‬
‫ראית אותה בסביבה?‬
‫טוב, תודה.‬
‫הלו?‬
‫תפסתי אותך.‬
‫איך זה להרגיש חסר אונים?‬
‫מיתרי הקול הם תמיד הראשונים שקופאים.‬
‫אל תרגיש לא טוב.‬
‫רוב האנשים כבר היו נופלים.‬
‫רואים שאתה חזק מאוד.‬
‫אני מעולם לא הייתי.‬
‫לכן הן אף פעם לא הקשיבו.‬
‫עכשיו הן חייבות להקשיב.‬
‫לוציפר!‬
‫לוציפר.‬
‫אלוהים.‬
‫מה קרה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫לוציפר, מה?‬
‫משטרת אל־איי!‬
‫תפסנו אותו.‬
‫הצלחנו, לוציפר.‬
‫הוא הודה בכל ארבעת מעשי הרצח.‬
‫פחדן.‬
‫פיט, צר לי שנאלצת לראות את זה.‬
‫רק חבל שאני חייב לכתוב עליו.‬
‫הרוצח?‬
‫העורכת שלי כבר המציאה לו כינוי קליט.‬
‫מתברר שאחרי שמיתרי הקול חתוכים,‬ ‫עדיין אפשר ללחוש,‬
‫אז היא רוצה שנקרא לו ״רוצח הלחישות״.‬
‫זה בהחלט נשמע אפל יותר מ״לס קלאמפסקי״.‬
‫אני פשוט שונא לתרום לבולשיט‬ ‫שמזין לאנשים כאלה את האגו.‬
‫היי, אתה יודע מה? זאת הכתבה שלך.‬
‫תכתוב אותה איך שאתה רוצה.‬
‫יש לך את זה.‬
‫דקר, תאשרי את דוחות הראיות האלה?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫נראה שאתה לא מחבב אותי…‬
‫במיוחד.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה שתחשוב שאני תלותי.‬
‫פשוט… אלה ממש מחבבת אותך.‬
‫ואני מחבב אותה.‬
‫בדרך שונה לגמרי,‬
‫מן הסתם, אתה יודע.‬
‫טוב…‬
‫מה שאני מנסה להגיד‬ ‫זה שאשמח אם נוכל להתיידד.‬
‫אז אם עשיתי משהו לא בסדר, פשוט תגיד לי.‬
‫לא בסדר? להפך.‬
‫נראה שאתה עושה כמו שצריך.‬
‫לפחות בכל הקשור למיס לופז.‬
‫אני מניח שהיינו צוות די טוב היום.‬
‫גם זה,‬
‫וגם העובדה שאתה נהנה לחלוק,‬ ‫עד כמה שקשה להאמין.‬
‫חוץ מזה, נראה שאתם…‬
‫מעצימים זה את זו.‬
‫כן.‬
‫זה קצת מפחיד.‬
‫מפחיד?‬
‫כן, כי…‬
‫אתה מרגיש לפעמים שאתה‬ ‫לא מספיק טוב בשביל מישהי?‬
‫טוב, אני מניח שאחד כמוך לא, אבל אצלי…‬
‫אני מת מפחד.‬
‫אבל הגעתי מסקנה‬ ‫שלהחליט אם אני מספיק טוב או לא…‬
‫זה לא תלוי בי.‬
‫זה תלוי בה.‬
‫אז…‬
‫אני יכול רק‬
‫להיפתח ולתת לה להיכנס,‬
‫ושהיא תשפוט בעצמה.‬
‫נכון?‬
‫נכון.‬
‫טוב. נחזיק אצבעות שהוא יישן עד הבוקר שוב.‬
‫יש שאריות לזניה במקרר למקרה שתהיה רעב.‬
‫יופי.‬
‫תודה.‬
‫לא, תודה לך.‬
‫אתה לא מתגעגע לקוקטיילים?‬
‫אנשים מבוגרים?‬
‫שיחות אמיתיות?‬
‫קוקטיילים?‬
‫בדיוק שתיתי עם מייז,‬
‫אז צרכתי מספיק אלכוהול לחודשים הקרובים.‬
‫אני מבינה את כוונתך. מה שלום מייז?‬ ‫אני יודעת שהיא בתקופה לא פשוטה.‬
‫היא…‬
‫היא רבה איתי בלי סיבה.‬
‫היא גם נישקה אותי.‬
‫כמעט שכבנו,‬
‫אני חושב.‬
‫מה?‬
‫את מכירה את מייז.‬
‫היא חשבה שהיא צריכה ריב.‬
‫או אולי זיון.‬
‫מתברר שהיא רק הייתה צריכה לדבר.‬
‫אתה כזה חבר טוב.‬
‫כזה אבא טוב.‬
‫אתה, אדוני,‬
‫שולט בקטע הזה של לדאוג לאחרים.‬
‫את יודעת מה חשבתי?‬
‫אולי זה בסדר שאין לי ממש חיים,‬
‫מלבד צ׳רלי, כרגע.‬
‫הוא ממש זקוק לי, ו…‬
‫להיות אבא זה…‬
‫זה הדבר היחיד שאני צריך.‬
‫וזה לא לא בריא.‬
‫לא?‬ ‫-לא!‬
‫לא, מה פתאום.‬
‫בהחלט,‬
‫תיהנה מהשלב הזה, כל עוד אפשר.‬
‫כל עוד אפשר?‬
‫לא, פשוט… אם נעשה עבודה טובה,‬
‫צ׳רלי יצטרך אותנו פחות ופחות מיום ליום.‬
‫טוב, אני זזה.‬
‫ערב טוב!‬
‫תודה!‬
‫בלשית.‬
‫היי.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫רק עוברת על החקירה הזאת.‬
‫משהו בה מטריד אותי.‬
‫זה בטח שום דבר, אבל…‬
‫אתה מכיר אותי. אני חייבת לוודא.‬ ‫-כמובן.‬
‫שיהיה ברור, לא שאלתי מה את עושה,‬
‫אלא למה את עושה את זה כאן.‬
‫לא שאני מתלונן.‬ ‫השולחן הזה מעולם לא נראה טוב יותר.‬
‫טוב,‬
‫חשבתי שאולי זאת יכולה להיות‬ ‫השגרה החדשה שלנו.‬
‫כלומר, אם אתה בעד.‬
‫את עובדת ואני שותה. מה יש פה לא לאהוב?‬
‫בייחוד‬
‫אם תעשי הפסקה מדי פעם.‬
‫ערב מקסים בחוץ.‬
‫בגלל שאתה פגיע כשאתה איתי,‬
‫לפעמים אני שוכחת כמה אתה חזק.‬
‫כמה עוצמתי.‬
‫פחות ופחות, כפי שאת יודעת.‬
‫להרגיש אנושי,‬
‫להרגיש חלש, להיאלץ להסתמך על אחרים…‬
‫זה בטח ממש קשה, ממש…‬
‫מפחיד בשבילך.‬
‫אני מניח שמה שנתפס אצלי כחוסר אונים‬
‫הוא יום רגיל אצל כל השאר.‬
‫לוציפר, אני מבינה‬
‫למה אתה נסער כל כך.‬
‫איבדת את המוג׳ו שלך.‬
‫ברור שזה דבר רע.‬
‫אבל אני תוהה אם זה יכול גם‬
‫להיות דבר טוב.‬
‫עכשיו את סתם מדברת שטויות.‬
‫חשבתי, ו…‬ ‫העובדה שאני יכולה לעשות לך מוג׳ו…‬
‫אולי זה אומר שהצלחתי…‬
‫להבקיע חור קטן בחומה הענקית‬ ‫שהקמת סביב עצמך.‬
‫אני חושבת שאולי,‬
‫בפעם הראשונה,‬
‫אתה מתחיל להיפתח אליי.‬
‫לתת לי להיכנס.‬
‫אכן.‬
‫אני חושב שהורדתי את המגננות שלי.‬
‫אני אלך להתרענן.‬
‫תכף אחזור.‬
‫זה היה זריז.‬
‫חי נפשי…‬
‫עדיין סובל משלשול?‬
‫סתם התבדחתי, דניאל.‬
‫דן?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סליחה, אני חייב.‬
‫לא!‬
‫לוציפר!‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬