‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אלוהים.‬
‫אתה בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה בסדר.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫מה אני עושה?‬
‫מה את עושה?‬
‫הוא השטן, וידעת על זה כל הזמן הזה?‬
‫מעולם לא הסתרתי את שטניותי מאף אחד.‬
‫איך גילית?‬
‫ראיתי אותו באותו לילה.‬
‫עם אמנדיאל וצ׳רלי.‬
‫חזרתי וראיתי את הפרצוף האדום המפחיד שלו.‬
‫גם אני לא מחבב את פניך במיוחד, דניאל,‬
‫אבל אני לא מנסה להרוג אותך!‬
‫איך בדיוק אני הרע בסיפור הזה?‬
‫אני מנסה להציל אותך,‬ ‫אני מנסה להציל את הבת שלנו,‬
‫אני מנסה להציל את העולם!‬
‫דן, אני מבינה.‬
‫אני מבינה, וכשנודע לי לראשונה‬
‫מי הוא, גם אני לא התמודדתי עם זה היטב,‬
‫אבל הוא לא כמו שעשו ממנו. הוא אדם טוב.‬
‫באמת. ולמרות המחלוקות ביניכם,‬
‫אני חושבת שאתה יודע את זה. אתה מכיר אותו.‬
‫כן! בלתי פגיע!‬
‫זה טירוף!‬
‫זה טירוף! כולכם משוגעים!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לא אירה בעוד מישהו, אם זה מה שמדאיג אותך.‬
‫אני פשוט חייב להתרחק ממנו!‬
‫שיט. הוא היה אמור‬ ‫לאסוף את טריקסי מהבייביסיטר.‬
‫אגיע אליה ראשונה ואקח אותה לאימא שלי‬ ‫עד שהוא יירגע.‬
‫אל תבני על זה.‬ ‫לא נראה לי שרוגע הוא חלק מהרפרטואר של דן.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫אני יותר מבסדר.‬
‫אני בלתי פגיע לחלוטין, אפילו לידך!‬
‫פתאום?‬
‫למה עכשיו?‬
‫למי אכפת?‬
‫היית מעדיפה שהייתי נהרג?‬
‫לא, ברור שלא. אני רק מנסה…‬
‫להבין מה קורה פה.‬
‫חילופי המוג׳ו, ועכשיו זה…‬
‫אבל לא, אני…‬
‫אתה צודק.‬
‫על מתנות לא שואלים.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫כן.‬
‫סליחה, אני חייבת לרוץ,‬
‫אבל היה לי ממש כיף אתמול.‬
‫כן…‬ ‫-תודה רבה על האירוח.‬
‫ביי.‬ ‫-חכי!‬
‫יש עוד…‬ ‫-כן.‬
‫תבחרי יד.‬
‫זאת.‬
‫נסי שוב.‬
‫טוב, אז… זאת.‬
‫כן.‬
‫מה זה?‬
‫זה מפתח לבית שלי.‬
‫ככה לא תצטרכי לחכות לי בחוץ בפעם הבאה.‬
‫אוי…‬
‫סליחה.‬
‫זה מהיר מדי? אני…‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא.‬
‫זה לגמרי מהיר מדי! או שאני משוגעת?‬
‫חשבתי שאמרת שזה מתקדם ממש סבבה.‬
‫נכון.‬
‫יש כזה דבר ״סבבה מדי״?‬
‫טוב.‬
‫אתמול בלילה, כן?‬
‫יצאנו למסעדה.‬
‫נרות, יין. פיט מחזיק לי את היד,‬
‫מסתכל לי בעיניים ואומר,‬
‫״אני אוהב…‬
‫קציץ בשר״.‬
‫ו… כן, בטח,‬
‫קציץ בשר זה ממש טעים,‬
‫אבל לא נראה לי שלזה הוא התכוון, קלואי.‬ ‫נראה לי ש…‬
‫אני קציץ הבשר. אני.‬
‫וואו.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫מעלף, נכון? אבל רק עכשיו הכרנו.‬
‫כאילו… כמה זמן לקח ללוציפר‬ ‫להגיד ״אני אוהב אותך״?‬
‫טוב,‬
‫כל זוגיות היא שונה, ו…‬
‫את יודעת, לא כדאי להשוות את עצמך לאחרים,‬
‫אבל…‬
‫אלה, זה דבר טוב.‬
‫תיהני מזה. תקבלי את זה.‬
‫טוב?‬ ‫-לקבל את זה.‬
‫כן.‬ ‫-טוב. בסדר.‬
‫לוציפר, מה אתה עושה?‬
‫טוב, אני לא יכול לתת לדן‬ ‫לירות בי מבלי להיענש.‬
‫עין תחת עין, או במקרה הזה,‬
‫נחש תחת כדור.‬
‫זה לא רעיון טוב.‬
‫לא?‬
‫לא…‬
‫את צודקת.‬
‫אני צריך לחשוב בגדול. הוא בכלל לא ארסי.‬
‫לא, לא לזה התכוונתי.‬
‫דן שברירי כרגע.‬ ‫אל תעשה עוד משהו שישגע אותו.‬
‫מה הוא יעשה? יקפיץ עליי עוד קליע?‬
‫ודרך אגב,‬
‫חשבתי…‬
‫החסינות החדשה שלי בסביבתך‬ ‫משנה הכול, בייחוד בעבודה.‬
‫אולי אין יותר מוג׳ו,‬
‫אבל גם כבר לא צריך לברוח כשיורים.‬
‫למעשה, החל מעכשיו,‬
‫תחשבי עליי בתור המגן האנושי שלך.‬
‫או המגן השטני שלך, בעצם.‬
‫בואי נתאמן.‬
‫לוציפר, לא.‬
‫תקשיב,‬
‫חשבתי על פרשת רוצח הלחישות.‬
‫משהו לא מסתדר.‬
‫אבל קלאמפסקי הודה.‬ ‫-כן, אבל משהו לא הגיוני.‬
‫רוצחים סדרתיים נוטים להתחיל באדם מוכר,‬
‫ומשם לעבור לזרים.‬
‫קלאמפסקי לא היה קשור‬ ‫לשלוש הנרצחות הראשונות, רק לרביעית.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫חבל שאין לנו עם מי לדבר.‬
‫- רוצח הלחישות הושתק -‬
‫״רוצח הלחישות״?‬
‫גרוע! זה בכלל לא הגיוני.‬
‫אני לא רוצח לחישות.‬
‫יש בידיי רשימה של שמות עדיפים בהרבה‬ ‫שאני מבקש שתעבירו לעורך העיתון.‬
‫לדוגמה, ״המשתיק״.‬
‫״המהסה״.‬
‫לא, אולי זה צריך להיות…‬
‫״המשקיט״.‬
‫אני…‬
‫אמסור את השמות‬ ‫אחרי שתשיב על עוד כמה שאלות.‬
‫בסדר.‬
‫טוב. שאלה ראשונה:‬
‫מה הדבר הגרוע ביותר שעשית למישהו,‬ ‫מבלי להרוג אותו?‬
‫פעם אכלתי את הכליה של של מישהו‬ ‫לנגד עיניו. ‬
‫אין סיכוי. אני מסרב להכניס‬ ‫אבר כלשהו של דניאל לפה שלי.‬
‫איך הגעת לאוליביה סאקס בסן אנטוניו?‬
‫אוליביה…‬
‫עקבתי אחריה הביתה באחד הערבים.‬
‫סן אנטוניו היא עיר נחמדה למעקבים.‬
‫אתה יודע…‬
‫סליחה, זה קרה בפיניקס.‬
‫אוליביה גרה בפיניקס, נכון?‬
‫נכון, כן. סליחה.‬
‫הנרצחות מתערבבות לי בראש אחרי כמה זמן.‬
‫מתערבבות, כן… דרך אגב,‬
‫אתה יודע כמה משלשלים אפשר לתת לאינפנטיל‬ ‫מבלי לגרום לנזק בלתי הפיך?‬
‫אנא סלח לשותף שלי. בוא נחזור לאוליביה.‬ ‫למה הזזת את הגופה שלה?‬
‫אני אוהב לגוון. לתת לכם לנחש.‬
‫נכון, כן… מחוכם.‬
‫ואני רואה…‬
‫אה, סליחה…‬
‫שוב טעיתי.‬
‫הזזת את גופתה של ג׳וי גודמן,‬ ‫לא של אוליביה.‬
‫אבל אתה יודע את זה, נכון?‬
‫מה זה פה?‬
‫את מנסה להכשיל אותי?‬
‫הגיע הזמן לעורך הדין שלי.‬
‫קלאמפסקי לא יודע על מה הוא מדבר.‬ ‫-אכן. הוא לא עזר בכלל לסיעור המוחות שלי.‬
‫אני לא חושבת שהוא רצח את שלוש הראשונות.‬
‫אז מה?‬
‫ברור שהוא רצח את המורה מדיסון,‬ ‫וגם ניסה לתקוף אותך.‬
‫מקומו בכלא, ואז בגיהינום.‬ ‫למי אכפת מהפרטים?‬
‫לי אכפת מהפרטים, לוציפר.‬
‫אבל אם מעניין אותך יותר‬ ‫לנקום בדן בצורה מושלמת,‬
‫לך ותעשה את זה.‬
‫אני אפענח את זה בעצמי.‬
‫רעיון פנטסטי, בלשית.‬
‫הפרד ומשול! כן!‬
‫- קילשייר -‬
‫לוציפר, צדקתי.‬
‫קלאמפסקי לא רצח את שלוש הראשונות.‬
‫יש עוד רוצח סדרתי, והוא עדיין חופשי.‬
‫שמע, יש לי כיוון חקירה.‬
‫מחר, ברובע האומנים…‬
‫- סקוטי תומאס, 8:30 בבוקר -‬
‫- מבצע נקמה בדן -‬
‫כן…‬
‫זהו זה!‬
‫ככה אתנקם בך, דניאל!‬
‫זו סיבה לשתות כוסית!‬
‫הודעה קולית?‬
‫בכלל לא שמעתי את הצלצול.‬
‫כן…‬
‫לוציפר, צדקתי.‬
‫קלאמפסקי לא רצח את שלוש הראשונות.‬
‫יש עוד רוצח סדרתי, והוא עדיין חופשי.‬
‫שמע, יש לי כיוון חקירה.‬
‫מחר, ברובע האומנים…‬
‫בלשית!‬
‫בלשית.‬
‫סימני פריצה.‬
‫סימנים ברורים למאבק.‬
‫חפצים בעלי ערך לא נלקחו.‬
‫זה לא נראה כמו שוד.‬
‫קדימה, מיס לופז. את יכולה לומר את זה.‬
‫הבלשית נחטפה.‬
‫עוד לא הצלחתי להשיג את דן.‬
‫תאמיני לי, הוא לא יועיל לנו כרגע.‬
‫טריקסי! היא בסדר?‬ ‫-כן, היא מוגנת. אצל סבתא שלה.‬
‫הבלשית בדקה מחדש את תיק רוצח הלחישות.‬
‫בהודעה הקולית היא אמרה‬ ‫שמצאה הוכחות שרוצח סדרתי אחר מסתובב חופשי.‬
‫רגע, אתה חושב שהרוצח הזה‬ ‫גילה שקלואי גילתה אותו,‬
‫וככה הוא מסתיר את עקבותיו?‬ ‫-כן.‬
‫הלוואי שידענו מה היא גילתה!‬
‫הטלפון והמחשב שלה נופצו.‬
‫הטכנאים מנסים להציל משהו, אבל זה לא בטוח.‬
‫כל זה לא היה קורה אילולא…‬
‫איבדתי ריכוז.‬ ‫הייתי צריך לשמוע בקול הבלשית!‬
‫כן, נכון!‬
‫נכון! היית צריך להיות שם!‬
‫למה לא היית שם?‬ ‫-מיס לופז…‬
‫אסור לאבד את הראש כרגע.‬
‫הבלשית זקוקה לנו.‬
‫אתה צודק.‬
‫היא זקוקה לנו.‬
‫טוב, נמשיך לחפש.‬
‫נמשיך לחפש.‬
‫היי, מה לגבי זה?‬
‫זה אומר לך משהו? השם ״סקוטי תומאס״?‬
‫לא, אבל זו כתובת במרכז העיר.‬
‫בהודעה, הבלשית הזכירה‬ ‫כיוון חקירה ברובע האומנים.‬
‫אז זה בטח זה.‬
‫בואי.‬
‫לוציפר,‬
‫זה קצת גדול עליי.‬ ‫אני רק חוקרת זיהוי פלילי.‬
‫הירגעי, מיס לופז.‬
‫אנחנו בודקים כיוון חקירה,‬ ‫לא נכנסים למאורה של רוצח.‬
‫כן, אבל לא כדאי שנערב בזה בלש אמיתי?‬
‫אין לנו זמן לתדרך מישהו חדש. זה המקום.‬
‫לעזאזל, זה נעול.‬
‫האמנם?‬
‫מוזר. נראה שלא.‬
‫מה אמרת על ״לא להיכנס למאורה של רוצח״?‬
‫אתה חושב שקלואי כאן?‬
‫שנזעיק תגבורת?‬
‫אני התגבורת שלנו.‬
‫אתה סתם שחקן!‬
‫איפה היא?‬
‫אם רצחת אותה, אני נשבע באבא…‬
‫רצחתי…? מי אתה?‬ ‫למה נראה לך שרצחתי מישהי?‬
‫באמת מעניין למה!‬
‫הסכין? הכניסה? לא…‬
‫זה רק בשביל ההשראה, אני נשבע.‬
‫לא, קנינו אבזרים מעסק בהוליווד שפשט רגל.‬
‫זה עוזר לי להכניס את הצוות‬ ‫למנטליות הנכונה.‬
‫איזה צוות?‬
‫איזו מנטליות?‬
‫סיירת החנונים שלי.‬
‫אנחנו מפתחים משחק מציאות מדומה‬ ‫שמאפשר לך לגלם רוצח סדרתי.‬
‫בני אנוש.‬
‫בחיי…‬
‫כן.‬
‫כולם קהים. אבזרי צילומים.‬
‫אז…‬
‫למה הבלשית חשבה שיש פה כיוון חקירה?‬
‫בלשית?‬
‫רגע.‬
‫הבלשית דקר?‬
‫אתם עובדים איתה?‬
‫אתה סקוטי תומאס?‬
‫כן.‬
‫הבלשית הייתה אמורה להיפגש איתי פה,‬ ‫אבל לא באה.‬
‫אפילו הדפסתי את הסיכומים שהיא ביקשה.‬
‫איפה הסיכומים האלה?‬
‫תראה לי.‬
‫- סקוטי תומאס משחקים -‬
‫מגניב!‬
‫הבלשית דקר פנתה אליי ב״קילשייר״.‬
‫ו״קילשייר״ זה…?‬
‫זה פורום ברשת האפלה,‬ ‫לאנשים שמתעניינים ב…‬
‫בהרג.‬
‫בחיי… יש אתר לכל דבר.‬ ‫-אנחנו משתמשים בזה למחקר.‬
‫הפוסטים אנונימיים ואין מודרטור.‬
‫כל אחד יכול להעלות כל דבר. ממש כל דבר.‬
‫לאנשים יש רצונות מטרידים למדי.‬
‫רצונות שתעודד בעזרת משחק‬ ‫הרוצח הסדרתי שלך.‬
‫היי, גבר…‬ ‫אם הם מגיעים לסיפוק בעולם הווירטואלי,‬
‫הם לא עושים את זה במציאות.‬ ‫אני אחד הטובים.‬
‫ומשתמשי קילשייר לא ממש אוהבים לשתף פעולה‬ ‫עם כוחות הביטחון. אבל הצעתי לעזור.‬
‫איך בדיוק?‬
‫הבלשית דקר עקבה בקילשייר‬ ‫אחרי משתמש שכנראה כבר תפסתם.‬
‫לס קלאמפסקי, רוצח הלחישות.‬
‫הייתי אחד מהבודדים שהוא התכתב איתם.‬
‫וקלואי רצתה לקרוא את השיחות שלכם.‬
‫בדיוק.‬
‫ההודעות הישירות בקילשייר נמחקות מעצמן,‬ ‫אבל אני מצלמסך כל דבר.‬
‫ייקח נצח לעבור על כל זה.‬
‫רגע.‬
‫קלאמפסקי מזכיר כל הזמן את ״לילימן85״.‬
‫״לילימן״? השם הגרוע בכל הזמנים לגיבור־על.‬
‫מצאתי.‬
‫שאני…‬
‫כל הפוסטים של לילימן‬
‫הם דיווחים בגוף ראשון על רציחות‬ ‫שתואמות את אלה של רוצח הלחישות,‬
‫עם פרטים שעוד לא פורסמו אפילו.‬
‫רגע. קלואי אמרה שקלאמפסקי‬
‫לא אחראי לשלוש הרציחות ראשונות, נכון?‬
‫כן, זה מה שהיא אמרה בהודעה.‬
‫הבנתי מה היא הבינה!‬
‫קלאמפסקי הוא חקיין.‬
‫הזה הוא הרוצח המקורי,‬ ‫זה שלדבריה מסתובב חופשי.‬
‫איך נמצא את הלילימן הזה?‬
‫כלומר, אני יכולה לבקש ממח׳ הסייבר‬ ‫לבדוק את כתובות ה־IP של הפוסטים שלו, אבל…‬
‫זה ייקח זמן.‬
‫אין לנו זמן!‬
‫אולי תיעזרו בסיירת החנונים?‬
‫הם הטובים ביותר.‬
‫אלוהים. תודה!‬
‫טוב, בזמן שתעשו את זה,‬
‫אני צריך לעשות שיחה.‬
‫טוב…‬
‫- לוציפר מורנינגסטאר -‬
‫- אנציקלופדיית הנשמות -‬
‫יותר מדי מילים.‬
‫אין לך ספרים עם תמונות?‬
‫חשבתי שאתה אמור לעזור לי.‬ ‫-מצטער, מייז. אני לוקח את צ׳רלי לבי״ח.‬
‫לינדה תצא מהכנס שלה מוקדם וניפגש שם.‬
‫זאת לא הגזמה?‬
‫חום של 38,3 לא נשמע לי נורא כל כך.‬
‫בגיהינום הקפדנו על 49 מעלות.‬
‫טוב, 38,3 זה אולי לא נורא‬ ‫כשמדובר בתינוק רגיל,‬
‫אבל הוא חצי מלאך, אז…‬
‫חום כזה אצלו זה סימן שמשהו לא בסדר.‬
‫את יודעת שאת אמורה לענות‬ ‫כשזה מרעיש ככה, נכון?‬
‫אני לא מדברת עם לוציפר.‬
‫מייז…‬ ‫-הוא הסתיר ממני את אימא שלי.‬
‫לוציפר בכלל יודע למה את כועסת עליו?‬
‫לא.‬
‫אולי כדאי שתספרי לו?‬
‫מה לא ברור לך בזה שאני לא עונה?‬
‫קלואי מה?‬
‫תגיד לי מה אתה צריך ממני.‬
‫כן, נכון.‬
‫נכון.‬
‫כן. כתובות ה־IP של לילימן‬ ‫הובילו לכתובות שונות.‬
‫רק אחת הייתה של בית פרטי.‬ ‫כנראה ביתו של הרוצח.‬
‫אנחנו כבר כאן. תשלחו תגבורת.‬
‫חייבת לסיים.‬
‫לוציפר…‬
‫בלשית…‬
‫זאת לא קלואי.‬
‫תודה לאל.‬
‫סימן שהיא עדיין שם בחוץ,‬
‫בידיו של הממזר הזה.‬
‫״מכל הסיבות שלעיל,‬
‫אני דורש שהעיתון שלך ישתמש‬ ‫בכינוי הרוצח המועדף עליי.‬
‫בידידות,‬
‫רוצח מיתרי הקול.״‬
‫אתה באמת יכול לקרוא לעצמך רוצח סדרתי?‬
‫שמעתי שרצחת רק אחת.‬
‫איך… איך נכנסת?‬
‫הכרתי רבים מהגיבורים שלך.‬
‫גייסי, דאהמר, טד המסריח.‬
‫לכולכם יש מכנה משותף.‬
‫אתה פחדן,‬
‫בדיוק כמוהם.‬
‫אבל לפחות הם המציאו שטיק משלהם.‬
‫מי את?‬
‫אנחנו עומדים להכיר מקרוב.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫העורכת שלי כנראה אהבה‬ ‫את הדיווחים שלי על רוצח הלחישות,‬
‫כי עכשיו נהייתי הכתב הפלילי שלה.‬
‫זה נשמע נהדר. למה אתה נראה מדוכדך?‬
‫אני לא רוצה שתחשבי שאני מנצל‬ ‫את הקשר בינינו כדי לקדם את עצמי.‬
‫מילה אחת ממך, ואני עוזב.‬
‫לא, מה פתאום.‬
‫אני בעבודה שלי, ואתה בשלך.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כי…‬
‫אני יודע שהתקדמנו קצת מהר.‬
‫על מי אני עובד?‬ ‫התקדמנו ממש מהר, ו…‬
‫אני לא רוצה לעשות משהו שיבהיל אותך.‬
‫באמת, פיט…‬
‫היית נטו מדהים.‬
‫אני בכלל לא יודעת למה‬ ‫חששתי שאנחנו מתקדמים מהר מדי.‬
‫את רואה? ידעתי.‬
‫ידעתי שאת מודאגת.‬
‫כן, סוג של, אבל…‬
‫אתה יודע מה?‬
‫לשם שינוי, אני יודעת לזהות דבר טוב, ו…‬
‫אני חייבת למהר לתחנה, אבל…‬
‫תמשיך בשלך.‬
‫זה מושלם בשבילך.‬
‫זה קשור לרוצח הלחישות.‬
‫כן, לא…‬ ‫-טוב…‬
‫את עסוקה.‬
‫היי.‬ ‫-כן?‬
‫זה בטח טיפשי, אבל…‬
‫עשיתי המון מחקר על רוצח הלחישות.‬
‫הוא נמצא בקופסה בבית שלי.‬
‫אם יהיה לך שימוש בו…‬
‫אתה מנסה לגרום לי לחבב אותך עוד יותר?‬
‫אולי.‬
‫אתה פשוט…‬
‫אני… אתקשר אליך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫אני לא יכול. מצטער.‬
‫נסה שוב, אחי.‬
‫ניסיתי כבר חמש פעמים, לוסי.‬
‫אני אומר לך, אני כבר לא יכול להאט את הזמן,‬
‫מאז הפעם ההיא, כשהצלתי את לינדה.‬
‫מה שמזכיר לי שכדאי שאחפש אותה.‬
‫תוצאות הבדיקות של צ׳רלי בטח הגיעו.‬ ‫-תודה על שום דבר!‬
‫שמע, הייתי רוצה לעזור לך למצוא את קלואי,‬ ‫אבל יש לי אמון בך, אחי.‬
‫הוא לא מוצדק! אני חסר תועלת בלעדיה!‬
‫איך אמצא את הבלשית ללא הבלשית?‬
‫אולי תפסיק לבזבז זמן‬ ‫בניסיון לגרום לי להאט אותו, ו…‬
‫אתה יודע,‬
‫תעשה עבודת בילוש ישנה וטובה.‬
‫עבודת בילוש?‬
‫אני?‬
‫אתה מנסה להגיד לי‬ ‫שאחרי כל שנות העבודה עם קלואי,‬
‫לא למדת שום דבר?‬
‫אמנדיאל, ד״ר סוביה רוצה לדבר איתנו.‬
‫טוב.‬
‫אתה מסוגל למצוא אותה, הבלש מורנינגסטאר.‬
‫מי הכין לך את זה?‬
‫אף אחד. הכנתי את זה בעצמי.‬
‫הבנתי שצריך למצוא קווי דמיון בין הנרצחות‬
‫כדי להרכיב את פרופיל הרוצח.‬
‫שכה אחיה. טוב. מה יש לנו?‬
‫ובכן, הנרצחת שמצאנו הבוקר היא פיליס קמרון,‬
‫במאית קולנוע מפורסמת.‬ ‫אבל לפי הדוח הפתולוגי,‬
‫היא מתה לפני שבוע, מה שאומר ש…‬
‫לילימן85 הגיע אליה לפני שרצח‬ ‫את דיאן לונה, זמרת האופרה.‬
‫אז יש לו טיפוס קבוע: נשים חזקות.‬
‫ומדיסון, המורה ביסודי,‬ ‫לא מתאימה לדפוס בגלל ש…‬
‫היא נרצחה ע״י החקיין, קלאמפסקי.‬
‫הרשלנות שלו אפשרה לנו‬ ‫לתפוס אותו לפני שהוא רצח שוב, אבל…‬
‫רוצח הלחישות המקורי פיקח יותר, נקי יותר…‬
‫לוציפר, אני מוכרחה לומר:‬
‫זו עבודת בילוש מרשימה ביותר.‬
‫תודה.‬
‫חבל שזה לא מספיק כדי למצוא אותו, כדי…‬
‫למצוא אותה. אנחנו צריכים יותר מזה!‬
‫דיברתי עם החקיין.‬
‫טוב, ״דיברתי״ זה לא מדויק.‬
‫הוא צרח משהו בעל ערך?‬
‫אולי. הוא אמר שהוא התכתב עם הרוצח המקורי,‬
‫וגילה שלילימן אוהב לצוד‬ ‫את קורבנותיו במסעדות.‬
‫החקיין אמר, ואני מצטטת,‬
‫״לילימן מחפש קשקשניות״.‬
‫אז הוא מתמקד בנשים שמדברות הרבה?‬
‫אויש.‬ ‫-רגע, זכור לי שראיתי‬
‫שהחיובים האחרונים של שלוש‬ ‫מבין ארבע הנרצחות היו במסעדות.‬
‫רגע, עברת על חיובי האשראי שלהן,‬
‫והצלבת ביניהם?‬ ‫-כן.‬
‫נתקשר למסעדות ונשאל‬ ‫אם יש בהן מצלמות אבטחה.‬
‫רצה לטפל בזה.‬
‫כן…‬
‫קלאמפסקי נפגש עם מושא הערצתו?‬
‫הוא ראה איך הוא נראה?‬ ‫-לא.‬
‫את בטוחה?‬
‫חמש צלעות שבורות, קרע במסובב הכתף,‬
‫ו״זה עולם קטן מאוד״ בהשמעה חוזרת…‬ ‫כן, אני בטוחה.‬
‫טוב. רק באחת המסעדות יש מצלמות.‬
‫טוב. מייז ואני נבדוק.‬
‫ואני לא יודעת אם זה עוזר, אבל…‬
‫פיט עשה מחקר מקיף‬ ‫על רציחות רוצח הלחישות.‬
‫אני יכולה לבדוק אם הוא מצא משהו מועיל.‬ ‫-כן.‬
‫תודה, מיס לופז.‬
‫מצטער, אני לא יכול להראות לכם את ההקלטות.‬
‫אין לנו זמן לעינויים.‬
‫עינויים?‬
‫יש לך רעיון יותר טוב?‬ ‫-טוב, אם היה לי המוג׳ו שלי,‬
‫הייתי פשוט שואל במה אתה חפץ.‬
‫אני רוצה להיות רקדן.‬
‫רגע, המוג׳ו שלי עבד הרגע?‬
‫מעולם לא סיפרתי למישהו על זה.‬
‫חזרתי!‬
‫מייז, חזרתי!‬
‫כן. טוב…‬
‫יש לך מזל, ברישניקוב,‬
‫כי אני במקרה בעלים של מועדון לילה.‬
‫אז אם תעזור לנו, אשכור אותך ואגשים‬ ‫את חלומות ה״פוטלוס״ שלך. סגרנו?‬
‫סגרנו.‬ ‫-יופי!‬
‫טוב, בוס. מה אנחנו מחפשים?‬
‫אנחנו מחפשים…‬
‫אותה.‬
‫היא הייתה כאן בחמישי בערב.‬ ‫-טוב.‬
‫כל הכבוד!‬
‫אז…‬
‫שמעת פעם על שד שקיבל נשמה?‬
‫ודאי שלא. זה בלתי אפשרי.‬
‫כן. ככה שמעתי כל חיי.‬
‫מצד שני… אתה התאהבת.‬
‫אמנדיאל הכניס בת אנוש להריון.‬
‫יש פעם ראשונה לכל דבר. נכון?‬
‫זה שונה. אנחנו מלאכים. את סתם…‬
‫שֶׁדַה.‬
‫הנה היא!‬
‫כן, זו ללא ספק היא.‬
‫טוב, נותר רק לחכות לקריפ שעקב אחריה.‬
‫איך בכלל נדע את מי אנחנו מחפשים?‬
‫טוב…‬
‫לא חשוב.‬
‫בשם… אבא שלי!‬
‫פיט?‬
‫לא הצלחתי להשיג אותך. אתה כאן?‬
‫פיט?‬
‫נראה שלא.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫החברה הממש־לא־קריפית שלך‬
‫נכנסת כדי להשתמש במסמכים שלך.‬
‫יפה.‬
‫אלוהים!‬
‫אלה.‬
‫היי.‬
‫כן, אני…‬
‫התקשרתי אליך, אבל…‬
‫לא ענית, אז פשוט…‬
‫בכל אופן, באתי רק לקחת את ה…‬
‫מחקר שהצעת לי.‬
‫סליחה אם פשוט…‬
‫סליחה?‬
‫לכן נתתי לך את המפתח, טיפשונת.‬
‫ביתי הוא ביתך.‬
‫את פתחת את ההברגה?‬
‫מה?‬
‫לא.‬
‫לא, איזו הברגה?‬
‫אלה, חבל שנכנסת לשם.‬
‫לא!‬
‫זה כזה מבאס.‬
‫ממש קיוויתי…‬ ‫-לא!‬
‫…שתהיי שונה.‬ ‫-לא!‬
‫תפקחי עיניים!‬
‫לא!‬
‫תפסיק…‬
‫הוא לא אמר מילה מאז המעצר.‬
‫תוך שנייה הוא ידבר.‬
‫לא.‬
‫יש לנו רק הזדמנות אחת.‬
‫אסור להסתכן שהוא ייקח עורך דין, או ימות.‬
‫צריך לטפל בזה בזהירות.‬
‫איפה היא, פיט?‬
‫איפה קלואי?‬ ‫-לא.‬
‫לוציפר, היא לא במצב להתמודדות איתו.‬
‫מיס לופז חזקה יותר משאת חושבת.‬
‫חזקה יותר משהיא חושבת.‬
‫איפה קלואי?‬
‫אנחנו יודעים שאתה לילימן85, פיט.‬
‫רוצח הלחישות המקורי.‬
‫יש לנו די והותר ראיות מהחממה המבחילה שלך.‬
‫בדיוק כשחשבתי שמצאתי בחור טוב…‬
‫אני באמת בחור טוב.‬
‫כן,‬
‫חוץ מכל הקטע של…‬
‫לרצוח אנשים.‬
‫בדיוק. לכל אחד יש חסרונות.‬
‫״לכל אחד יש חסרונות״?‬
‫פיט, זה לא ששכחת להוריד את מכסה האסלה.‬
‫אתה רוצח אנשים.‬
‫נשים חפות מפשע.‬
‫ולמה?‬
‫מה, התעללו בך בילדות?‬
‫אבא שלך הרביץ לך יותר מדי? מה?‬
‫לא.‬
‫אימא שלי.‬
‫והיא לא הרביצה לי.‬
‫היא צרחה עליי. כל יום, כל היום.‬
‫לכן חתכת להן את מיתרי הקול?‬
‫זה היה צפוי מדי?‬ ‫הייתי צריך לעקור להן את הלב?‬
‫כל זה בגלל שאימא לא הייתה נחמדה אליך?‬
‫לא, לא רק ״לא נחמדה אליי״.‬
‫היא לא אהבה אותי.‬
‫היא אהבה רק את גינת החבצלות המטופשת שלה.‬
‫להמון אנשים הייתה ילדות דפוקה, פיט.‬
‫לא כולנו נהיים רוצחים סדרתיים.‬
‫אז מה, כל הזמן הזה פשוט…‬
‫ניצלת אותי כדי להתעדכן בחקירה?‬
‫כן, ככה זה התחיל, ואז זה…‬
‫התפתח.‬
‫אלוהים.‬
‫התכוונת לרצוח אותי, מה?‬
‫כלומר…‬
‫אני מתאימה לפרופיל שלך. אני…‬
‫בהחלט דברנית.‬
‫כן, אבל את אומרת דברים נחמדים.‬
‫חשבתי שאיתך, אני סוף סוף…‬
‫ארגיש משהו, לא משנה מה. אבל…‬
‫לא.‬
‫ועשיתי הכול נכון.‬
‫את כל מה שאמורים לעשות.‬
‫ארוחות לאור נרות, לקחתי אותך לכנס ההוא,‬ ‫ונתתי לך מפתח לדירה שלי.‬
‫כן.‬
‫הפלת אותי בפח. ברכותיי.‬
‫תודה, אבל זה לא הצליח.‬
‫הרגע היחיד שבו אני מרגיש משהו‬
‫הוא כשאני שומע אותן נחנקות מהדם שלהן,‬
‫ולא מסוגלות לדבר.‬
‫לא יודע,‬
‫אולי…‬
‫אולי, אם היינו מבלים יותר זמן ביחד…‬
‫זמן?‬
‫זמן לא היה משנה את העובדה‬ ‫שאתה רוצח בדם קר.‬
‫נקודה טובה, אבל תודי:‬ ‫יש לנו הרבה מן המשותף.‬
‫-אנחנו לא דומים בכלל.‬
‫אני לא כל כך בטוח.‬
‫יש בך אופל, אלה.‬
‫זיהיתי אותו ברגע שנפגשנו לראשונה.‬
‫לעזאזל, פיט! איפה קלואי?‬
‫אני לא יודע, טוב?‬
‫לא עשיתי לה כלום, אני נשבע.‬
‫אתה באמת לא יודע איפה היא, מה?‬
‫לא.‬
‫אלה, רק שיהיה ברור…‬
‫את בעצם נפרדת ממני, נכון?‬
‫פיט,‬
‫אתה תישרף בגיהינום.‬
‫לעזאזל!‬
‫הכתם האנושי הזה דובר אמת.‬
‫אין לו מושג איפה היא.‬
‫בזבזתי את כל הזמן הזה‬ ‫בחיפוש אחר האדם הלא־נכון!‬
‫כל זה באשמתי!‬
‫אני לא מבין.‬
‫איפה היא?‬
‫מי היה רוצה לפגוע בבלשית?‬
‫ואם לא מדובר בה?‬
‫לוציפר, אולי המטרה היא לפגוע בך?‬
‫שלום, בלשית.‬
‫לאטה גדול נטול שומן על חלב שקדים‬
‫עם פצפוצי קרמל ללא סוכר.‬
‫כמו שאת אוהבת. קחי.‬
‫בחייך…‬
‫היי!‬
‫זה עלה לי 7 דולר!‬
‫למה אני פה, מיכאל?‬
‫אל תדאגי,‬
‫זה רק זמני.‬
‫זה רק חלק בתכנית.‬
‫תכנית?‬
‫מה, לגרום לי לחבב אותך עוד פחות?‬
‫לא.‬
‫אבל… אזהרת ספוילר!‬
‫זה יהיה אדיר.‬
‫חכי ותראי.‬
‫עד אז, אני…‬
‫חשבתי שכדאי שנתעדכן.‬
‫המון דברים קרו מאז פגישתנו האחרונה.‬
‫ולמה שאדבר איתך?‬
‫כי את רוצה לדעת מה משמעותם,‬
‫השינויים שעברו על אחי,‬
‫אם כי, עמוק בפנים,‬ ‫נראה לי שאת כבר יודעת, לא?‬
‫שוב זה?‬
‫לנסות להפחיד אותי‬ ‫סביב הקשר שלי עם לוציפר?‬
‫זה בדיוק העניין, בלשית.‬
‫כמו שלוציפר לא יכול ליצור רצונות,‬
‫אני לא יכול ליצור פחדים. אני פשוט…‬
‫חושף את מה שכבר קיים,‬
‫ואחותי, את ספוגה בפחדים.‬
‫אתה לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫אז…‬
‫מה, את לא חוששת מהמשמעות‬ ‫של החסינות החדשה שלו?‬
‫כי את יודעת שאנחנו, המלאכים,‬ ‫מגשימים את עצמנו, נכון?‬
‫וזה אומר שהבחירה להיות פגיע בקרבתך‬ ‫הייתה בעלת משמעות כלשהי.‬
‫אני סתם מזכיר את זה.‬
‫אני תוהה מה פשר ההתפתחות החדשה.‬
‫אתה טועה.‬
‫לוציפר ואני קרובים מתמיד.‬
‫כן, את בטח צודקת. הרי…‬
‫כולנו יודעים שלוציפר לא משקר, אז…‬
‫כשהוא אומר לך שהוא אוהב אותך,‬ ‫את יודעת שהוא באמת מתכוון לזה. נכון?‬
‫אלא אם כן…‬
‫אוי לא.‬
‫לא…הוא עוד לא אמר את זה, מה?‬
‫למרות שאמרת לו את זה?‬
‫זה…‬
‫נראה שאולי את צריכה קצת זמן לבד, אז…‬
‫אני קופץ רגע לסידורים,‬ ‫אבל אל תדאגי, בלשית. תכף אחזור.‬
‫תיהני במערה.‬
‫מצאתי אותו בבר, שיכור.‬
‫דניאל.‬
‫לא!‬
‫-דניאל!‬
‫תירגע!‬
‫תתרחק ממני. אל תפגע בי.‬
‫תראו מי מדבר, האיש שירה בי.‬
‫שמע, דניאל. אני יודע שהיו לנו חילוקי דעות,‬ ‫אבל קורה פה משהו חשוב מאיתנו.‬
‫תגיד לי.‬
‫בלילה שבו ראית את פניי,‬
‫למה חזרת לבית?‬
‫בגלל שקראת לי.‬
‫ביקשת ממני לחזור.‬
‫לא התקשרתי אליך, דניאל,‬ ‫אבל נראה לי שאני יודע מי כן.‬
‫מי?‬
‫אחי התאום.‬
‫מיכאל.‬
‫פרצוף פוקר נוראי.‬ ‫הוא אמר לך לירות בי, נכון?‬
‫צר לי לבשר לך, דניאל, אבל עבדו עליך.‬
‫אבל מיכאל הוא מלאך.‬
‫ואתה השטן, נסיך השקרים.‬ ‫-דן!‬
‫קלואי נחטפה. בידי מיכאל.‬
‫צריך למצוא אותה לפני שהוא יעשה‬ ‫את הדברים המלאכיים שהוא זומם לעשות לה!‬
‫רגע, מה… נחטפה?‬
‫כן.‬ ‫-זו הסיבה שכולם בלחץ? למה לא אמרת?‬
‫תנו לי לצאת, שאוכל לעזור!‬
‫תפתחו את הדלת!‬ ‫-מה תעשה?‬
‫תגיד להם שמלאך שרת חטף אותה?‬
‫אנחנו באותו הצד.‬ ‫רק אנחנו יכולים להציל אותה,‬
‫והדרך היחידה שלך לעזור‬ ‫היא לספר לי איפה ראית את מיכאל.‬
‫אתה מכאיב לי.‬
‫טוב.‬
‫טוב…‬
‫מיכאל…‬
‫הוא בא אליי בבית הקברות.‬
‫אבל אז הוא…‬
‫הטיס אותי למקום אחר.‬
‫למקום פרטי, שנוכל לדבר.‬
‫זאת הייתה מין מערה מוזרה.‬
‫מקום פרטי? אולי שם הוא כלא את קלואי.‬ ‫איפה המערה הזאת?‬
‫אני לא יודע בדיוק.‬
‫איך זה ייתכן? הוא קשר לך את העיניים?‬
‫אני… סוג של…‬
‫אולי התעלפתי בטיסה לשם.‬
‫ובחזרה.‬
‫אתה לא רציני!‬
‫יש לי פחד גבהים.‬ ‫אתה יודע מה קורה לי ברכבות הרים.‬
‫ותאמין לי, בטיסות…‬
‫זה הרבה יותר גרוע.‬ ‫-יש לך משהו בעל ערך לספר לי,‬
‫או שאתה חסר תועלת לחלוטין?‬
‫המערה הייתה מוזרה, טוב?‬
‫היא הייתה… חלקים ממנה נראו מלאכותיים.‬
‫היו שם סורגים,‬
‫ונראה כאילו מזמן לא היה שם מישהו.‬
‫מייז! דן!‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫יש לך חבטה מרשימה, בלשית.‬
‫תמיד מסוכן כל כך בגני חיות נטושים?‬
‫לוציפר!‬
‫סליחה, חשבתי שאתה מיכאל!‬
‫זה בסדר.‬
‫תחטיפי לי מתי שרק תרצי.‬
‫באמת אכפת לו ממנה, מה?‬
‫כן.‬
‫נפשות תאומות.‬
‫בשורות טובות.‬
‫ירד לצ׳רלי החום.‬
‫סתם התקררות רגילה.‬
‫מוכנים לראות אותו?‬ ‫-כן.‬
‫מכאן.‬
‫שלום, אחי.‬
‫מיכאל?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫שמעתי שצ׳רלי חולה, אז באתי לתמוך.‬
‫כן… לתמוך?‬
‫למרות המחלוקות, אנחנו עדיין משפחה,‬
‫וזה כולל את צ׳רלי.‬
‫שמעתי שהרופאה אמרה שזאת רק התקררות.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫מה אתה מצטער, מיכאל?‬ ‫אלה חדשות טובות.‬
‫אחי, אתה מבין מה זה אומר, נכון?‬
‫לא. מה?‬
‫מותק, חזרתי!‬
‫מופתע לראות אותי?‬
‫האמת שלא, מזיקין.‬
‫את בדיוק השֵׁדַה שרציתי לראות, למעשה.‬
‫הגעת קצת מוקדם משציפיתי.‬
‫כל כך נמאס לי ממשחקי הבולשיט שלך, מיכאל.‬
‫נמאס לי שאתה מתעסק איתי ועם החברים שלי.‬
‫כשחטפת את קלואי…‬
‫הגזמת.‬
‫אני איהנה לבתר אותך.‬
‫בחייך…‬
‫זה קצת קיצוני, לא?‬
‫לא הייתי פוגע בקלואי.‬
‫את לא מאמינה לי?‬
‫מזיקין,‬
‫אני היחיד שאמר לך את האמת.‬
‫מי סיפר לך על הטבעת?‬
‫זה רק הראה לי עד כמה החיים שלי דפוקים.‬
‫וזו בדיוק הסיבה‬
‫שרציתי לדבר איתך.‬
‫אני יכול לעזור לך.‬ ‫כי כשאני אשיג את מה שאני רוצה,‬
‫גם את תוכלי.‬
‫ואנחנו קרובים כל כך, מזיקין.‬
‫קרובים כל כך להתממשות התכנית שלי.‬
‫רק רציתי לומר לכם שאני אסירת תודה‬
‫על העבודה הקשה שלכם, ו…‬
‫שחיפשתם אותי ולא התייאשתם, ו…‬
‫אין לי מילים להודות לכם.‬
‫אבל…‬
‫תודה.‬
‫תודה לכם.‬
‫תודה.‬
‫אחי, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫משהו נורא קרה לצ׳רלי.‬
‫מה, מצבו החמיר?‬
‫לא, הוא…‬
‫הוא הבריא.‬
‫אבל…‬
‫זאת רק התקררות רגילה.‬
‫טוב, אז מה הבעיה?‬
‫זה מה שאני אמרתי.‬
‫לא, תקשיב…‬ ‫-לא, צר לי, אחי,‬
‫אבל אני קצת עסוק כרגע.‬
‫הבלשית ואני עוד לא הספקנו לדבר.‬
‫זה יכול לחכות?‬
‫לא!‬ ‫-כן!‬
‫כן, זה יכול לחכות.‬
‫בוא.‬
‫היי.‬
‫-היי.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫ביחידות?‬
‫כן, בטח.‬
‫כאן.‬
‫מה שלום אלה?‬
‫היא…‬
‫בסדר, בהתחשב בנסיבות.‬
‫היא שמחה שניצלת, אבל…‬
‫מסכנה אלה.‬
‫נורא חבל לי עליה.‬
‫אדבר איתה בהמשך.‬
‫בלשית…‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫על מה?‬
‫שלקח לי כל כך הרבה זמן למצוא אותך,‬
‫שסיבכתי אותך בענייני המשפחה שלי,‬
‫על כל מה שנאלצת לסבול‬ ‫עם אחי התאום המופרע.‬
‫לוציפר, לכולם יש משפחות משונות.‬
‫לא אשקר,‬
‫לא היה כיף להיות חטופה, אבל…‬
‫ידעתי שאתה שם,‬
‫כל הזמן, מחפש אותי.‬
‫עכשיו אני מודאגת לגבי מיכאל. הוא…‬
‫הוא אמר שכל זה חלק מתכנית גדולה, ו…‬
‫שנחפש אותו?‬
‫אטפל בו בהמשך. עכשיו אני פשוט…‬
‫אני פשוט שמח שחזרת.‬
‫טוב…‬
‫ממה ששמעתי, אתה לא צריך אותי.‬
‫תפסת רוצח סדרתי לבדך?‬
‫טוב, מייז ומיס לופז עזרו קצת, אבל…‬
‫כן, אני עשיתי את רוב העבודה.‬
‫וגם את, במובן מסוים.‬
‫מה?‬ ‫-תיעלתי אותך, בלשית.‬
‫עשיתי עבודת בילוש אמיתית.‬ ‫באמת התעליתי על עצמך.‬
‫וגם על עצמי!‬
‫אגב, המוג׳ו שלי חזר.‬
‫מדהים, לא?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן, זה מדהים.‬
‫קרה משהו?‬
‫לא.‬
‫אני פשוט‬
‫אתה חושב שאני עוד יכולה לעשות לך מוג׳ו?‬
‫אין צורך. אני מבטיח לספר לך במה אני חפץ,‬
‫בלי צורך במוג׳ו.‬
‫בהנחה שאתה יודע מה אתה רוצה.‬
‫סליחה?‬
‫אני רק תוהה…‬
‫אם באופן תת־מודע, אתה מנסה להרחיק אותי,‬
‫כי אתה טוען שאתה רוצה בזה, ו…‬
‫אתה אומר שאתה רוצה שנהיה ביחד, אבל…‬
‫זה נכון?‬
‫איך הגעת לזה?‬
‫אם, מבחינת המוג׳ו,‬
‫אתה כבר לא נותן לי להיכנס, אם…‬
‫עכשיו אתה בלתי פגיע כל הזמן,‬
‫זה לא אומר שאתה…‬
‫כבר לא בוחר להיות פגיע איתי?‬
‫אני מבין מה קרה פה.‬
‫מיכאל נכנס לך לראש, נכון? מה הוא אמר לך?‬
‫אתה יודע שהוא מתחבר לפחדים של אנשים.‬
‫וכן, אני מניחה ש…‬
‫אני קצת מפחדת.‬ ‫-ממה?‬
‫מפחדת שאתה לא…‬
‫מרגיש כלפיי כמו שאני מרגישה כלפיך.‬
‫ו…‬
‫הדבר האחרון שאני רוצה זה…‬
‫לאלץ אותך להגיד משהו שאתה לא רוצה להגיד,‬ ‫אבל אני יודעת שאתה לא מסוגל לשקר.‬
‫אבל פשוט תגיד לי. זאת…‬
‫הסיבה שלא אמרת לי בחזרה?‬
‫לא אמרתי מה בחזרה?‬
‫בלשית…‬
‫זה מורכב.‬
‫טוב.‬ ‫-לא…‬
‫בלשית, כן. ודאי שכן.‬
‫פשוט…‬ ‫-כן.‬
‫לא… קלואי…‬
‫אני…‬
‫אני או…‬
‫בלשית?‬
‫מה?‬
‫אמנדיאל!‬
‫אחי!‬
‫יכולת לבחור רגע גרוע יותר להאט את הזמן?‬
‫הוא לא האט, הוא עצר!‬
‫אז אכפת לך להפשיר אותו?‬
‫לוסי, תסתכל.‬
‫פשוט תסתכל.‬
‫הוא קפוא.‬
‫צ׳רלי. צ׳רלי קפוא.‬
‫כן, יחד עם כל השאר,‬
‫כולל הבלשית.‬
‫בדיוק. כולם חוץ מאיתנו, השמיימיים.‬
‫אתה מבין מה זה אומר?‬
‫זה אומר שמיכאל צדק.‬
‫צ׳רלי הוא בן תמותה.‬
‫ו…?‬
‫ו…‬
‫כל הזמן הזה חשבתי…‬
‫הנחתי שהוא כמוני. כמונו.‬
‫אבל הוא לא.‬
‫הוא כמו כל ילד אנושי רגיל אחר.‬
‫הוא יחלה שוב,‬
‫הוא ירגיש כאב,‬
‫יזדקן, יסבול!‬
‫כן… עכשיו אני מבין.‬
‫עצרת את הזמן כדי שכל זה לא יקרה.‬
‫טוב…‬
‫אתה מוכן להתמודד‬ ‫עם חרדות ההורות שלך אחר כך?‬
‫עכשיו אני צריך שתעשה ״פליי״,‬ ‫כי יש לי זוגיות לשקם!‬
‫אין לי מושג איך!‬
‫אני לא גרמתי לזה!‬
‫לא באופן מודע, מן הסתם,‬ ‫אבל ברור שזה נובע מהפחדים שלך,‬
‫אז פשוט… תפסיק לפחד!‬
‫קל להגיד, קשה לעשות.‬
‫אמנדיאל.‬
‫הרשמת אותי.‬
‫קיוויתי שתאבד שליטה, אבל…‬
‫לעצור את הזמן לחלוטין?‬
‫איזו הישגיות מצדך!‬
‫תראו, מר ״תכניות גדולות״ בכבודו ובעצמו.‬
‫ברור שאתה עומד גם מאחורי זה.‬
‫איך הולך לך עם אהובתך הקטנה?‬
‫כבר הבנת שזה בחיים לא יצליח?‬
‫תראה,‬
‫מילא אותי, אבל למה עירבת בזה את אמנדיאל?‬
‫מה המטרה שלך פה?‬
‫תצטרך לחכות ולראות.‬ ‫ולא עשיתי כלום לאמנדיאל.‬
‫מה לעשות שהוא מפחד‬ ‫מהאף המנוזל של הבן שלו?‬
‫אמנדיאל,‬
‫מיכאל בטח אחראי למחלה של צ׳רלי.‬
‫בחייך! מה פתאום!‬
‫הוא משקר.‬
‫אמנדיאל!‬
‫מה הגיוני יותר?‬
‫שאיכשהו הדבקתי את בנך בנזלת?‬
‫או שצ׳אקי חלה מפני שהוא בן תמותה שברירי,‬
‫שנגזר עליו לסבול ולמות כמו בן אנוש?‬
‫אמנדיאל, צ׳רלי לא ימות.‬
‫עכשיו מי משקר?‬ ‫-לא בקרוב, הכוונה.‬
‫אבל הם גדלים מהר כל כך.‬
‫אחי, אל תיתן לו להשפיע עליך!‬
‫אני רק אומר את מה שהוא כבר חושב.‬
‫למה? למה אתה עושה לי את זה?‬
‫שוב התחלנו עם ההאשמות?‬
‫לא אשמתי שהכנסת בת אנוש מטונפת להריון!‬
‫כלומר…‬
‫תסתכל עליה.‬
‫כה חסרת אונים.‬
‫בדיוק כמו הבן שלך.‬
‫מייז.‬
‫למה את מגנה עליו?‬
‫מפני שהוא הבטיח לי נשמה.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫למה? בגלל שאני רק שֵׁדַה?‬
‫בדיוק.‬
‫קום.‬
‫עוד לא סיימנו.‬
‫למה שתסמכי על מיכאל? הוא שקרן.‬
‫הוא אמר לי רק את האמת!‬
‫אתה…‬
‫הסתרת ממני את אימא שלי.‬
‫איך…?‬
‫צר לי, מייז,‬
‫אבל הבטחתי ללילית.‬
‫וזה כנראה חשוב לך יותר ממני!‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמין שהשתמשת‬ ‫בבני התינוק כבכלי משחק!‬
‫אני לא מאמין כמה קל היה לתמרן אותך!‬
‫הרבה יותר קל מאשר‬ ‫להסית את החברים של לוציפר נגדו.‬
‫מזיקין.‬
‫מספיק!‬
‫אבא!‬
‫ילדים.‬
‫אתם יודעים שאני שונא כשאתם רבים.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬