Сигурен ли си, че си готов?
Да.
И няма да отстъпиш, без значение какви психологически игри играе,
- защото трябва да представим... - Общата битка.
Знам. Не се притеснявай, Луци, двамата сме съгласни, че татко трябва да се прибере.
За...
Току що беше тук.
Хей.
- Здрасти. - Здравей.
Виждала ли си доста голям, атрактивен джентълмен?
Широки рамене, пронизващи очи.
Лице на герой?
Малко прилича на мен.
Имате предвид водопроводчика ли?
Извинете ме.
Татко какво правиш?
Ставам полезен.
Знаеш, затягам фитинги, заменям шайби.
- Не искаме да сме виновни за наводнение. - Това е...
Татко, трябва да говорим с теб за нещо много сериозно.
Луцифер ми каза, че силите ти не работят правилно.
Ами, просто имах момент или два с проблем, докато съм в светът на мъртвите.
Но всичко е наред. Искам да кажа, огледайте се.
Няма музикална интерлюдия.
Подай ми гаечен ключ 3/8.
- Извини ме. - Какво...
- Благодаря. - Какво?
Татко каза че е добре.
Създателят на вселената да има проблеми е точно обратното на добре.
Извини ме! Извини ме, да.
Какво правиш все още тук, между другото?
Получи времето си с Чарли.
Не трябва ли да си другаде, докато не знам, първото му причастие,
най-рано?
- Казах ти. Тук съм, за да помогна. - Не искам помощта ти, татко.
Нито с водопровода, нито с подреждането на мезонета,
нито с диспенсъра за сода, който магически почна да пуска вино!
Просто си почини.
Някъде трябва да е седмият ден.
А и някой от нас имат работа за вършене.
След като Аменадил отново доказа, че е напълно безполезен,
двамата ще обсъдим това по-късно.
Очаквам го с нетърпение, синко.
А докато чакам,
мисля да затегна клатещият ти се пилон за танци.
Не, недей.
Не си очаквала да си тук, нали?
Но действията си имат последствия.
В единият момент нарушаваш правилата,
а в следващият си в полицейска кола и отиваш към центъра.
Какво си мислеше?
Да откраднеш белезниците ми?
Да използваш официално полицейско оборудване, за да заключиш дете на масата?
Тод Дрексхейдж вкара първокласник в кошчето за боклук. Отново!
Мамо, просто правех каквото ти правиш, затварях лошите хора.
Добре, моя работа е да затварям лошите.
Твоята е да учиш.
На училище.
Което няма да правиш днес, защото си наказана.
Извинявай,
можеш ли да се правиш на разстроена заради това поне за минута?
Смела съм мамо. Като теб.
Извинявай, че трябваше да си тръгнеш от работа и да седиш с мен цял ден.
Трикси...
Никога не съм приклещена от теб.
Ясно? Но не мога... не мога да си тръгна от работа днес, нито... нито баща ти.
- Затова... - Къде отивам?
Благодаря ти много, че го правиш.
Ами, тя е научена на гърне и не се е опитвала да ми отскубне обеците,
затова колко трудно ще бъде?
Благодаря ти. Да.
Това ще бъде забавно.
Луцифер.
Закъсня. Никога не закъсняваш.
Да не е заради нещо, което съм казал или направил,
или не съм казал, или направил?
Не.
Не, не. Всичко е наред.
- Имам семейни проблеми. - Семейство. Не се живее с тях.
Вече нямам средствата да ги запратя в паралелна вселена.
Ами, Трикси е.
Един ден тя е моя сладък, малък ангел с опашки, в следващият е...
Превръща газираната ти вода в несъмнено вкусно, но напълно безполезно вино.
Разбирам те.
- Ами, не е точно това... - Не.
Не, не, не.
Мойсей не би искал толкова дълъг разговор.
Съжалявам, детективе, трябва да изгася горящ храст.
Хей. Господин Бог.
Слушай...
Съжалявам, че спах с жена ти.
Не знаех, че е омъжена. Заклевам се в...
ами, във вас, предполагам.
Почакай.
Можеше ли...
Можеше ли да ни видиш, когато Шарлот и аз...
Няма нужда да се притесняваш, Даниел.
Всичко е наред.
Това е силно стискане.
Да, може би трябва...
Нараняваш ме.
Пусни ме!
Видя ли го?
Искаше ли да го направиш?
Разбира се, че исках да го оправя.
Не ме вкарвай в "мистериозните начини" в момента. Току що взриви човек.
Изглежда ми напълно добре.
Без щети, без грешки.
Определено има щети и грешки.
Татко, трябва да си ходиш.
Да седиш на Земята застрашава хората, за които ме е грижа и... другите.
Хей, Ела е на местопрестъпление в долната част на града. Казах й, че отиваме на там.
Прекрасно. Прекрасно. Нека само се отърва от моят...
Какво?
Къде отиде?
Да не би времето да е замръзнало отново, докато не съм гледала?
Всъщност, вярвам че нещо много по-невероятно се е случило.
Мисля че за първи път някога,
баща ми ме послуша.
Краят е близо!
Готов ли си да се срещнеш със създателят си?
Тъкмо се отървах от него, благодаря.
Хей, Ела, какво имаме?
Хей, ами изглежда като стандартното падане, нали?
Което щеше да е достатъчно трагично, но виж,
няма следи.
Само място от инжекция на главата
и достатъчно синини, за да се разбере, че е имало борба.
Искам да кажа, че който и да е хвърлил това тяло тук
е искал да бъде объркано за смърт от "инцидент",
но това тук ли? Истинско убийство.
Ами изглежда жертвата ни се е била доста. Намери ли лична карта?
Това е най-налудничавата част. Жертвата е бил борец.
Албърт Уалкот.
- Няма начин. - Има!
Никога не би го разпознал, нали? Проверих отпечатъците три пъти, за да съм сигурна.
Определено това е той.
Кой е Албърт Уалкот?
Албърт "Всемогъщият" Уалкот.
Световен шампион по вдигане на тежести, три години подред?
Добре. Мадисън Скуер Гардън, 2015,
Всемогъщият срещу непобедимия Джон Клемсън.
Пети рунд. Битката е брутална.
Всемогъщият получава удар след удар, след удар.
Клемсън прави силно дясно круше.
Всемогъщият пада на въжетата. Всички мислят че е свършило, но тогава...
Всемогъщият удря Клемсън с ъперкът, сякаш го удря влак.
Клемсън пада на тепиха. Това е нокаут. Тълпата полудява!
Полудява!
Пауза, имаме местопрестъпление. Нали.
Съжалявам, но само да изясним, нищо от това не ти събуди спомени?
Не.
Клоуи, той беше голяма сензация. Виж.
Сигурна ли си, че това е същият човек?
Ами, напоследък имаше тежки моменти.
Получи сърдечен удар преди години, което сложи край на кариерата му.
Винаги съм мислела, че ще се върне.
Но вместо това е получил последен нокаут.
Не го вярвам!
Искам да кажа, този тип беше...
- Разбира се! - Това е синът ми.
Разбира се, че още си тук и егоистично застрашаваш цялото човечество.
Тук грешиш.
Върховното ми присъствие няма да е опасност за никого, защото...
се направих човек. 180.1
Превод и субтитри: The_Templar
Какво искаш да кажеш с това, че си се направил човек?
Притесняваше се, че силите ми имат проблеми.
Затова ги премахнах, временно.
Виж това.
Твоят старец е просто обикновен човек.
И защо мислеше, че ще е добра идея да си "обикновен човек"?
Когато пяхме заедно, осъзнах че си прав.
Съжалявам, би ли повторил? Искам да запазя моментът за поколенията.
Опитах се да съм подкрепящ.
Но как да съм,
когато никога не съм те разбирал напълно?
Затова ще се опитам.
Като започна тук и сега.
Тук и сега, на работата ми?
Ами очевидно си научил и свършил страхотна работа докато си бил на Земята.
Просто искам да съм част от това знание.
Да живея в човешка форма. Да разрешавам случаи.
Тук съм за цялото веселие.
- Луцифер, още ли си там? - За съжаление, да.
Знаеш ли, че когато хората затворят очите си не виждат нищо?
- Знам. - Искам да кажа, пълен мрак.
Но когато отвориш тези бебчета става чудо! Нека бъде светлина.
- Хей. - Детективе.
Моля те, кажи ми че има нещо спешно в случаят,
което трябва да разследваме сега.
Ами, всъщност след като баща ти е тук, той може да помогне.
Ти си всевиждащ и всезнаещ, нали?
Затова, кой го е направил?
За първи път, не знам.
Направих се човек.
Това не е ли забавно?
За какво говори той?
Прави необясними неща от време на време.
Торбестите бозайници, наровете, жлъчният мехур.
Както и да е, имаме убийство за разследване, така че какво ще кажете да се прегрупираме в участъка?
Само ние, разследващите престъпления.
Ами, не можем да го оставим тук.
Добре. Ще му повикам юбър.
Не. Искаш ли да дойдеш с нас?
Това звучи върховно, детективе.
Можем да правим всички неща, които вие правите, но заедно с мен.
Това ще боли!
Съжалявам, но е толкова вкусно.
Като сняг с плод е.
Здрасти. Ти ли си новият лабораторен техник?
Вярно, не сте се срещали.
Госпожице Лопез, това е баща ми.
Татко, госпожица Лопез.
Баща ти ли?
- Боже мой! Толкова е невероятно да се запознаем. - И на мен ми е приятно!
Искам да ти благодаря за всичката подкрепа.
Винаги я забелязвах.
Както и да е, не мога да повярвам, че го казвам,
но може ли да се фокусираме на случаят?
Главата ми гори!
Мозъчно замръзване.
Всички сме минали през това, големецо. Просто му дай време, ще отмине.
Да, ами, защо Всемогъщият е нахлул...
Ето го отново.
Остави това.
Защо Всемогъщият е нахлувал в болницата?
Ами, най-доброто предположение в интернет е заради лекарствата.
Виж шкафът с лекарства отзад.
Има ли нещо от токсикологията?
Да. Голяма доза лекарство, което го е убило.
Някакъв вид синтетичен стимулант.
Но е странно, защото химическата формула не съвпада с нищо от базата ни данни.
Добре. Да отидем в болницата и да разберем дали някой знае повече.
Добре. Добре.
- Боже. - Спри да го пиеш толкова бързо.
Не е заради това.
Мисля че имам нужда да... знаеш.
Извини ни за момент, детективе.
Изглежда трябва да заведа моят баща, който е на милярд години,
до тоалетната. Хайде.
Всичко е наред, човек. Все още си цял.
Бог ще те убие.
Просто чака да умреш и ще те измъчва.
За вечността.
Усещам лечебна енергия.
Мейз!
Виждам че се справяш с небесните неща като шампион.
Ами, поне най-после психологичното ти поведение има смисъл.
Искам да кажа, ти си...
Ти си демон.
Да.
Как изглежда Адът?
Адът е страхотен.
- Наистина ли? - Да.
Това е успокояващо.
Болката, мъченията, виковете на обречените души,
молещи за сладкото освобождаване на смъртта, което никога няма да получат.
Искаш да кажеш за теб.
Да, Адът ще е ужасен, брато.
Както и да е, поне имаш душа, която да обречеш.
За разлика от мен.
Благодаря че ми напомни, Дан.
Да, Албърт Уалкот ми беше пациент.
Получил е сърдечен удар в съблекалнята си след мач.
Не.
Съжалявам, това просто е много интригуващо.
Наистина нямам идея какво ще каже след това.
Продължи нататък.
Ами, медиците успяха да го заведат до спешна помощ,
а аз успях да спася животът му с троен байпас.
Сигурно е било тежко за Всемогъщият.
Като е загубил силите си, които са го правили недосегаем.
Знаеш ли, мисля че наистина е така.
Изпадна в депресия и спря да ходи на срещите си.
Всъщност, последният път когато го видяхме тук,
беше хванат в опит да краде лекарства.
Значи интернет позна.
Господин Уалкот е късметлия, че болницата не повдигна обвинение.
Сметна се, че видеото да стане известно ще е достатъчно наказание.
Намерихме това в токсикологичният му тест.
Това е лекарство, което нашите криминалисти не разпознават.
Виждала ли сте нещо такова преди?
Да, за съжаление съм виждала.
Това е лекарство, разработено за въздушните сили.
Известно е като YSD.
Много е рядко, но въпреки това сме виждали няколко свръхдози.
Казваш че е рядко?
Можеш ли да ми кажеш как изглежда това лекарство?
Само веднъж съм го виждала на живо.
Намерих хапче в джобът на един почти мъртъв пациент, но до колкото си спомням,
беше...
малко и розово.
Добре, какъв нюанс на розовото по-точно?
Като дъвка, Барби или бугенвилея*?
вид цвете*
Или залез, черешов цвят.
Фламинго.
Аз създадох цветовете.
Ами, мисля че беше като пантофка за балет.
Достатъчно.
Това е хапчето.
От къде го взехте?
Благодаря ти, доктор Портър, бяхте много полезна.
- Да, благодаря. - Луцифер.
- Благодаря ти. - От къде го взе?
От "Лукс", разбира се. И докторката беше права.
Много висок клас е и трудно се намира.
Има само един дилър, който ги продава в градът в момента. Полковникът.
Пиещ като смок, изненадващо очарователно.
Напомня ми на младото ми аз.
Да организираме среща, да заложим капан и ще заловим Полковника.
Капан.
Колко вълнуващо!
Какво да облека? Как да говоря?
Мислех че акцентът, който си избрал
е прекален, но може да го опитам.
Няма да опитваш нищо.
Ще те оставим в мезонета по пътя.
Или както казват испанците, ще те оставим.
Добре, периметърът е чист.
Нашият човек има микрофон и отива, за да извърши покупката.
- Добре. - А под "нашият човек", имам предвид Луцифер.
Дяволът.
С когото работим.
Сигурна ли си, че трябва да го изпратим там сам?
Ами, сега Луцифер е недосегаем, така че какво може да се обърка?
Луцифер!
Полковник!
Радвам се да те видя.
Тъкмо щяхме да опознаем очарователният ти сътрудник.
Татко.
Извини ни за момент, трябва да поговоря със сътрудникът ми.
Какво правиш тук?
Ако наистина искам да те разбера,
трябва да усетя цялото преживяване на земното съществуване.
Рискове, опасности.
Ще усетиш смъртта, ако разкриеш прикритието ни.
За човекът, зад човекът.
Човекът, зад човекът ли?
Това ли им каза?
Ами, на практика синко, аз съм човекът зад всички мъже. И жени.
Сине?
Ти си бащата на Луцифер?
Не го ли споменах?
- Изплъзнало ми се е от умът. - Ябълката не е паднала по-далеч от дървото.
Да, това ми харесва.
Луцифер, виждам от къде си наследил проницателността си за бизнес и чара ти.
Грешиш и за двете.
Той само ми даде Адът, но няма значение.
Добре, ето ти парите. Моля те дай ми дрогата.
Столз, донеси стоката.
Ами, това можеше да свърши и по-зле, нали?
Как мислиш се справя полковник О'Брайън?
От морална гледна точка ли?
Ами, тя е дилър на наркотици
и най-вероятно убийца, така че не толкова добре.
Да и аз така си помислих.
Може би военното училище не е добра идея.
За Трикси.
За да се върне в правият път, преди тя...
да свърши... знаеш ли?
Дан, мислиш че 11 годишната ни дъщеря ще отиде в Ада ли?
Не знам.
Искам да кажа, може би.
Не се ли страхуваш от това? Искам да кажа, всичко е истинско, Клоуи.
Бог. Дяволът. Истинско е, знаеш, нали? Аз просто, аз...
Искам да насоча Трикси в правият път, преди да стане твърде късно.
Добре, да, да, Адът съществува,
но не мисля че едно училищно наказание е пътят към съсипването й.
Ще се изненадаш, колко лесно може да се тръгне по грешният път.
Дан.
Ти си добър баща.
Трикси е добро дете.
Просто има тежък момент.
Сигурна съм, че сега говори с Линда за това.
Побойникът трябва да е направил нещо наистина лошо,
че да усетиш, че трябва да го заключиш.
Мислиш ли, че ще помогне?
Не се учудвам защо Луцифер още ходи на терапия.
И между другото не можеш да ме изиграеш да говоря за чувствата си.
Добре, ами, много си възприемчива Трикси, знаеш ли го?
Но няма нужда да те изигравам, за да го направиш.
Виждаш ли, психологът е като вид детектив.
Просто мога да видя движенията ти
и така да разбера как се чувстваш.
Като например, когато сме ядосани на някой, който обичаме наистина,
се плашим от изпитването на това чувство
и дори не си го признаваме.
Това се нарича отричане.
Отричането ли кара стомахът ми да ме боли?
Въпросът е, че когато се опитаме да закопаем много дълбоко тези чувства,
можем да нараним някой друг.
Някой който дори не е важен за нас.
Като Тод Дрексхейдж.
Именно.
Ами ако наистина имам отричане,
как да го премахна?
Ами, ако бях на твое място,
щях да се опитам да съм си собствен детектив.
Щях да погледна дълбоко в сърцето си,
за да разбера на кого съм ядосана наистина.
И тогава ще кажа на този човек как се чувствам.
Дори и ако може да ги нарани?
Дори и да ги нарани.
По време на едно избухване, Луцифер погледна сериозно право в мен и каза,
"Ще започна бунт".
Очарователно.
Имаш късмет, че баща ти е тук.
Така ли?
Бях най-добра в академията.
Получих сребърна звезда в Афганистан.
И направих малък бизнес от нищото.
Знаеш ли, колко неоценени са жените, в горните части на търговията с наркотици?
Аз проправям пътят.
Нищо от това не е достатъчно добро за майка ми.
Трябва да си благодарен, че баща ти е толкова подкрепящ.
Баща ми е толкова подкрепящ, колкото парче мокър кашон.
Никога не е имало нужда да те подкрепям синко.
Знаеш ли, той сам реши да се измести в Лос Анджелис
и да създаде процъфтяващ нощен клуб.
- И сега е консултант за... - Татко!
Не бъди толкова скромен, синко. Виж колко добре се справяш с капанът.
Я повтори?
Виж, виж, всичко ще бъде наред, нали?
Луцифер размазва куршуми, а Бог...
ами, той е Бог.
Да.
- Вече не. - Опаковай стоката!
Отиваме към базовия лагер.
Ще се погрижим за тези двамата по пътя.
Добре, татко, време е да си върнеш силите.
Бъди Бог.
За жалост, силите ми не са с мен в момента.
Но съм сигурен, че всичко ще бъде наред.
Така каза и за проклетите динозаври!
Не ми говори с този тон!
Аз давам и не ме е страх да вземам.
Големи думи за човек, който наскоро беше победен от студена напитка!
- Тихо двамата! - Съжалявам!
- Хайде. Побързай. - Луцифер.
Като гледам това оръжие, усещам нещо напълно ново.
Жалост, нелепост, готовност да си ходиш?
Не, не, не, челото ми е мокро, но гърлото ми е сухо
и започва да ми се върти свят.
Луцифер, светът върти ли ти се?
- Татко. - Слушай, млъкни!
Да.
Започвам да усещам нещо.
Почакай.
Никой не докосва баща ми.
Пусни човекът, Самаел.
Няма нужда от насилие.
Татко.
Щяха да те убият.
Щяха, нали?
Луцифер. Добре ли си?
Те добре ли са?
Какво стана?
Просто спрях редник Джейн да стане Ницше.
Както и да е, сигурен съм че можете да поемете от тук.
Ако ни извините,
с татко имаме работа за вършене.
Хайде!
Къде отиваме?
Боли да говориш със сцепена устна, нали?
Добрите новини са, че можеш да махнеш болката от себе си,
защото ще ти върнем силите веднага. Къде са те?
Не си спомням.
Изпий това, ще ти помогне.
Да. Сега се фокусирай.
Къде са силите ти?
Наистина не си спомням.
Но съм сигурен, че ги оставих на безопасно място.
Щом не помниш къде са, как можеш да си сигурен, че са в безопасност?
Ами ако нещо им се случи?
Ами ако нещо се случи на теб?
Вселената ще се разпадне ли,
като унищожи всичко и всички, за които ме е грижа?
Лицето ти, Луцифер.
Това което използва в Адът.
На живо е наистина притеснително.
Наистина ли ще критикуваш начинът, по който спасих животът ти?
Защото ако е така, извини почиващото ми дяволско лице.
Защо избра това лице?
Дълбоко в теб, ти се виждаш по този начин.
Какво правиш тук?
Казах на баща ми, че съм си забравила учебника по социални науки.
Той ме чака долу.
Много добре, вземи учебника си и си върви.
Излъгах те, глупчо.
За какво беше това?
Погледнах в сърцето си, както доктор Линда ми каза
и ето какво осъзнах.
Косата ти е глупава, шегите ти са скучни
и що за човек прави толкова голям бар в домът си?
Косата ми е величествена и ти го знаеш.
- Възрастните трябва да са отговорни. - Така ли?
Ще ти покажа отговорност.
Не можеш да идваш в мезонета един месец.
Хайде татко, ще върнем тази малка хулиганка на нейния баща.
Не го вярвам.
Това което имате срещу мен е притежание на наркотик,
който дори още не е нелегален.
Ще имате късмет, ако ме задържите за през нощта.
Ами, аз не се притеснявам за обвинението за притежание, Полковник.
Заловихме те заради класическо убийство.
Албърт "Всемогъщият" Уалкот е бил инжектиран с наркотика без негово позволение
и след като ти си единственият дилър на това в градът,
установих че или ти си го убила или човекът, на когото си продала.
Детективе, три пъти съм била в Афганистан.
Водила съм мъжете си през ужаси, които не можете да си представите
и съм ги отвеждала до другата страна живи.
Не се изплаших, когато партньорът ви ме душеше до безсъзнание
и със сигурност не ме е страх от слабите ви обвинения.
Тук пише, че си второ поколение военна.
Така ли е? Майка ти е била четиризвезден генерал,
която е продължила с отлична кариера в Държавният отдел.
Много впечатляващо.
На къде биеш?
Ами, предполагам ще е много разочарована
да види че наследството й се изпарява.
Повярвай ми, няма да й пука.
Ами, аз съм майка и не съм съгласна.
Децата, те са наше отражение, нали?
Но защо не се обадим на генерал мама и да я попитаме какво мисли тя?
Представката за Мериленд.
Все още работи за правителството на нейната възраст. Уважавам това.
Сигурно е било трудно да израснеш с толкова строги стандарти.
Всеки ден да ти се казва,
че за да си добър войник, трябва да си силна.
Имала ли си проблеми с гнева като дете?
Да си се държала като герой, да заключваш някой за масата за обяд?
Затвори телефона. Аз...
Мисля че знам кой е дал дрогата на Всемогъщият.
Продадох доста от стоката на някакъв тип, Кристоф.
Пичът се наричаше "фитнес гуруто до звездите".
Тренира доста бойци.
Може би Всемогъщият е бил от тях.
Бог казва, "перфектен си, какъвто си".
Но какво е това?
Ако не беше непобедим,
щях да го изкормя.
Внимавай с това.
Тя е убийствена предателка, която забива нож в гърба ти.
Виж, няма нужда да се притесняваш за това, че ще създавам още проблеми. Ясно?
За момент, Михаил ме накара да си помисля, че мога да съм нещо друго.
Нещо по-добро.
Но сега го разбирам.
Никога няма да съм повече от това.
- Мейз, говорихме за това. - Не трябва ли да си в класът за малки умници?
Ако говориш за Времето за наука с Нютън Нют, Линда го взе.
Луци се обади и каза да се погрижа за баща ни.
От какво може да има нужда?
Той е всемогъщ.
Припаднал пиян, защото решил да се направи човек.
Трябва да тръгвам.
Може аз да дойда с теб.
Кажи му че няма никакви проблеми за цялата работа с душата.
Мисля че ще го оцени.
Татко, буден ли си?
Това е наистина много от твоя страна, Мейз.
Да признаваш грешките си показва истинската емоционална зрялост.
Да. Емоционална зрялост.
Това е смисълът.
Татко!
И ти не си го намерил?
Не.
"Отидох да намеря силите си".
"Прегръдки и целувки, татко".
Трябва да се разделим.
Ще покрием повече площ.
Някакви идеи къде може да е отишъл?
Дан каза, че е довел Трикси за някакъв учебник вчера.
Надявам се не е била голям проблем.
Детето е доста борбено.
Същата е като майка си.
Няма да споменавам възможната футболна кариера.
Зает съм. Махай се.
Очарователно.
Това е очарователно.
Изглежда като малка, морска оргия.
Не приемам нови клиенти по това време.
Детектив Декър, полиция.
Искаме да ви попитаме няколко въпроса за настоящ клиент.
Албърт "Всемогъщият" Уалкот.
Значи е вярно.
По дяволите. Хлапето имаше толкова много потенциал.
Природно надарен, винаги готов за работа.
Можеше да бъде един от най-добрите.
Да, имаш много добри излизащи от този фитнес напоследък.
Много чудни трансформации.
Имате ли революционна програма за трениране?
Или е от дрогата?
Дрога ли?
Никога не съм чувал за такава.
Добре, да забързаме нещата, става ли?
Кажи ми, Кристоф, какво желаеш?
Искам...
Да.
...още YSD.
Първоначално беше забавно. Да играя Бог.
Да контролирам всяка калория и тежест на клиентите си.
Но не спря.
Обаждат ми се всеки ден и нощ.
- Идват в домът ми. - Омръзнало ти е да ги гледаш?
По дяволите да.
Знаеш ли кой няма нужда от гледане?
Този тип.
Лепиш малките му крачета на палубата веднъж
и плава вечно, без никакви възражения.
Добре.
Така е, но какво общо има това с YSD?
Дрогата помогна на клиентите ми да се фокусират.
По-добра координация, по-малко нощни обаждания.
Знаех че е безопасна, защото лично я пробвах.
Поддържа ръцете.
Да, но не е безопасна за всички.
Знаеше ли за състоянието на сърцето на Всемогъщия,
когато му даде YSD?
Никога не съм давал на Всемогъщият някакви наркотици.
И той не би ги взел, ако му бях давал.
Тялото му беше храм.
Без алкохол, без кафе, нищо повече от аспирин.
Всеки който твърди обратното е лъжец.
Добре.
Късмет с армадата.
Почакай. Ами ако, когато Всемогъщият е нахлул в болницата, не е търсел лекарства?
Виж това.
Има две врати в коридорът, където е намерен да тършува.
Тази отляво е за лекарствата.
Тази в дъното на коридора е...
Стаята за записи.
Да.
Ако Всемогъщият е търсел нещо сред личните медицински записи...
Може би е намерил нещо, за което е трябвало да умре.
Трябва да се върнем в болницата. Да вървим.
Страхувам се, че не мога да дойда.
Изглежда баща ми е изчезнал.
Бог е изчезнал?
Не, сигурен съм, че ще е добре. Сигурно е отишъл до магазинът за понички, който харесва,
или е решил да преживее славните дни на сътворението в зоопаркът.
Както и да е, ти продължи със случаят,
а аз ще изчезна, ще се опитам да го намеря и ще си поговоря с него.
Добре. Добре.
Съжалявам, просто...
Не знам къде сме, след...
Не трябваше. Не го мислех. Искам да кажа...
Аз съм този, който не трябваше...
Не. Не, Боже мой. Не. Аз...
Съжалявам.
- Не, не. Всичко е наред. - Добре.
Да.
Каква приятна изненада.
И ти ли бягаш?
Да довършим последните щрихи и да надминем Вивалди, а?
Днес е прекрасен ден за операция.
Скалпел.
Доктор Портър.
Ще извърша екстремно деликатна операция, детективе.
Ако искате да говорим,
мисля че сестрата може да ви запази час за утре.
Всемогъщият не е дошъл тук, за да търси лекарства, нали?
Дошъл е да търси записи, вашите записи и аз ги видях.
Потвърдили са каквото Всемогъщият е мислил, през цялото време.
Че сте сбъркали и други операции, както сте сбъркали неговата.
Заплашил ви е да ви разобличи. Нали?
Затова сте го убили със свръхдоза.
YSD, същото лекарство, с което сте се справила с треперенето на ръката ви.
Не, Албърт Уалкот беше обезумял, заблуден наркоман.
Беше! Всички видяхме видеото.
Знам какво е да имаш хора, които се надяват на теб.
Да се чувстваш винаги, сякаш ти трябва да си силният,
иначе всичко ще се разпадне.
Дрогата, тя... помогнала е да скриеш слабостта си,
но това е като проста превръзка. Ти...
не си добре, докторе.
И да се правиш че си, само наранява хората, които разчитат на теб.
Все още можеш да спасиш един последен пациент, докторе.
Само трябва да...
оставиш скалпела долу.
Моля те, остави го.
Благодаря ти.
Наслаждавай се.
Защо бягаш?
Имах...
проблеми напоследък.
Не се чувствах като себе си.
Да се обърквам, да губя неща.
А сега децата ми са ми сърди.
Не мога да ги виня.
Честно казано, смятам че наистина съм сбъркал.
Предполагам всички правят грешки.
Дори възрастните.
Много мъдро.
Ами ти, Трикси?
Какво правиш толкова далеч от дома си?
Осъзнах че се сърдя на Луцифер.
Всъщност му бях сърдита от доста време, но просто го отричах.
Случва се и на най-добрите.
Защо му се сърдиш?
Ами, аз... мислех че сме приятели...
но тогава избяга за Флорида за няколко месеца
и дори не се сбогува.
Той винаги прави каквото си иска.
А сега...
не знам какво прави той сега.
Но знам, че кара майка ми да се чувства много тъжна.
Знаеш че аз съм бащата на Луцифер, нали?
Ами, някой от начините по които се държи...
мисля че са по моя вина.
Като баща, смятах да дам на децата си точното количество свободна воля...
достатъчното количество отговорност и приемане на последиците.
Като си спомням как отгледах Луцифер...
Не смятам че беше правилно.
Никога не съм била родител,
но изглежда като тежка работа.
А аз никога не съм бил дете.
Но се обзалагам, че и това не е лесно.
Мисля че е време да си ходим у дома.
У дома.
Трикси.
Ти си гениална.
Напомни ми къде оставих едно нещо.
Не е в магазинът за понички, зоопаркът или бензиностанцията.
Провери ли в паркът?
Разбира се, че проверих паркът. Не съм идиот!
- Ами, загуби баща си. - Нямаше го, когато дойдох.
Коя част от "обща битка" не разбираш?
Ако принудим татко да се изправи пред проблемите си...
Няма да фокусирам татко над нищо, Луци!
Той ни е баща, ясно?
Всемогъщият Бог!
И наистина трябва да започнеш повече уважение към него.
Той е старец, който е загубил контрол над силите си
и сега е някъде там, загубен, сам и изплашен!
Изплашен е.
Кой е изплашен?
Татко! Къде...
Не можеш да бягаш просто така!
Знаеш ли през какво ни накара да преминем?
Всъщност, мисля че разбирам.
Но не се притеснявайте, всичко ще бъде наред.
Надявам се под "наред" искаш да кажеш, че си намерил
силата да създаваш и унищожаваш вселени,
която загуби, защото беше зает да пиеш сок.
Съжалявам, какво?
Спомних си къде оставих силите си, да.
Благодаря ти, че ми ги пази, Чарли.
Знаех си, че ще са в безопасност при семейството.
Какво стана?
Хей.
Какво става?
Тежък ден?
Не можах да убия Бог. Ами ти?
Мисля... че Бог ме уби.
- Ще са ни нужни още питиета. - Да.
Благодаря ти, че не ме уби.
Не исках Трикси да види такъв вид насилие.
Преследваше ме доста време, преди Трикси да се появи.
Мейзекийн, ти избра да не ме убиваш.
Добре.
Създаде ме да съм убийца, но дори не мога да свърша дори това правилно.
"Перфектна съм каквато съм", целуни ме отзад.
Забавната част на чудесата е...
че се случват всеки ден.
Ангел и човек имат дете.
Дяволът може да се влюбва.
Всички се учим.
И всички растем.
Но демонът не може да има душа.
Не може ли?
Знаеш ли какво?
Спах с жена ти
и не мога да променя това, дори и да искам.
Което не искам.
Така че ме удари.
Превърни ме в зрънце сол.
Каквото и да е.
Просто да приключваме с това.
Не е моя работа, с кого бившата ми съпруга си прекарва времето, Даниел.
Истината е, че не бях най-добрият съпруг
и се радвам, че е намерила някой, който да й даде любовта, която заслужава.
Благодаря ти.
Трикс, има някои работи, за които трябва да поговорим.
Всичко е наред, мамо.
Днес научих, че и възрастните правят грешки.
И ти прощавам.
Ами, хубаво е че го казваш.
И си права,
знаеш, всички правят грешки,
но важното е че се застъпваме за грешките си, когато ги направим.
Съжалявам за това, което направих в училище.
Радвам се, че го казваш.
Знаеш ли, аз също съжалявам за моите грешки и...
Трябваше да осъзная, че вече не си малко дете.
Ти си красива, умна...
Мога да разбера че си тъжна, мамо.
Знам че можеш.
Дори когато не искам да си го призная. Знам скъпа.
Отричане.
Случва се на най-добрите.
Да.
Права си.
Толкова си умна.
Знаеш ли, когато бях по-млада, аз...
опитах се да те защитя, да те предпазя от тежките чувства
и ситуации.
Но мисля че най-доброто сега, може би е да те пусна вътре
и да ти призная...
Че мама не винаги се чувства силна отвътре.
Разстроена си заради Луцифер.
Нали?
Ами...
истината е...
че нещата между мен и Луцифер,
малко са обтегнати в момента.
И не знам дали ще свършим като партньори,
или приятели, или нещо повече,
но ако се опитаме с него да изясним това...
ще трябва да призная истинските си чувства.
А тогава какво ще стане?
Не знам.
И това е малко плашещо.
И предполагам е плашещо и за теб, нали?
Но това е, Трикс.
Независимо какво става, и независимо дали си на 11...
или 111...
ако Земята бъде ударена от астероид направен от твърд бонбон,
а от небето започнат да валят дъвки...
аз и баща ти винаги ще сме ти родители.
И винаги ще те обичаме, независимо от всичко.
Обещаваш ли?
Обещавам.
Ще ми липсва махмурлукът.
Ти отново си всемогъщ, татко, така че не можеш ли да се самонапиеш?
Трябва да поговорим.
Добре.
Татко, какво има?
Луцифер беше прав.
Два пъти за едно хилядолетие. Чудесата няма ли да свършат?
Не е само музиката.
Или фактът, че премахнах силите си.
Истинита е,
че от известно време имам проблем.
За по-дълго, отколкото искам да си призная.
Предполагам си получил отричането от баща си.
Какво отричане?
Шегувам се.
Почти.
За сега да запазим това между нас тримата. Става ли?
Татко, за какво говориш?
Мисля че е време.
Време за какво?
Време да се пенсионирам.
- Татко. - Татко...