‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏היי, אני מיקי. מכורה למין ולאהבה. ‏-היי, מיקי.
‏המצב די טוב עכשיו. ‏יש לי חבר טוב. עבודה טובה.
‏- מרכז הפנאי ג'נסן -
‏עכשיו אני פשוט דואגת ‏שאתפרץ ואהרוס את הכול.
‏- הכנסייה הפרסביטריאנית -
‏אתם יודעים, אני כל כך רגילה להרס עצמי ‏שמה יקרה אם אתחיל עם זה,
‏ולא אשים לב שאני בכלל עושה את זה?
‏אני מרגישה כאילו דברים ‏לא אמורים להסתדר באותו זמן.
‏אני לא יכולה להיות מאושרת ‏גם בעבודה וגם במערכת היחסים.
‏אז עכשיו אני רק מחכה שמשהו ישתבש.
‏איך אני אחבל בזה?
‏עד עכשיו היה ממש טוב.
‏היא מאושרת, ואני ממש מאושר. ‏אנחנו ממש מאושרים ביחד.
‏היא ממש מצליחה בעבודה.
‏ו...
‏אני מודאג כי זה גורם לי לתהות...
‏חיבבתי אותה רק משום שהיא דפוקה?
‏האם הסיבה היחידה שהיא מחבבת אותי ‏היא משום שהיא דפוקה?
‏זאת שאלה מעניינת, מריה.
‏וכשאני עומד בפני החלטה כזאת, ‏אני שואל את עצמי,
‏חמש שנים מהיום, ‏איזו החלטה תגרום לי-העתידי להיות הכי גאה?
‏זה תמיד היה המדריך שלי, ‏וזה עבד טוב בשבילי עד עכשיו.
‏אז, את יודעת, זה לא פשע לחבב את עצמך.
‏וכשארגיש חרדה,
‏אנשום דרכה, אספור עד עשר,
‏ואומר לעצמי שמגיע לי להיות מאושרת, לעזאזל,
‏מה שאני עדיין לא מאמינה.
‏אני לא מאמינה שמגיע לי להיות מאושרת ‏אבל יום אחד אגיע לשם.
‏פשוט אנסה שלא להרוס את זה היום.
‏זה מה שיש לי. "אנסה לא להרוס את זה היום."
‏לפעמים אני מרגיש כמו קערת מקרוני בגבינה.
‏מבינים?
‏הביסים הראשונים ממש מעולים,
‏ואז, בחצי הקערה, אתה כאילו...
‏"אני חושב שאכלתי מספיק מקרוני בגבינה."
‏ואז בביסים האחרונים...
‏"אני לא אוכל יותר מקרוני בגבינה אף פעם. ‏זה דוחה."
‏לפעמים אני מרגיש ‏שאני קערת המקרוני בגבינה שלה.
‏אני לא רוצה שיימאס לה ממני.
‏רוצה לדעת איך היקום עובד?
‏היקום מאתגר אותך, כדי להכריח אותך
‏לעלות לרמה גבוהה יותר.
‏אז, במקום לומר, "לך תזדיין, יקום",
‏אולי צריך לומר, "תודה לך, יקום".
‏ועם זה, מיד נשוב.
‏תראי את היד שלי. את רואה את השריטות האלה?
‏עד חצות אהיה "אפלה".
‏אלא אם כן תהרגי אותי קודם.
‏השתגעת? אני לא הולכת להרוג אותך.
‏אין לך ברירה. ‏ברגע שאהיה "אפלה", אחסל את כולכם.
‏לא, רק רגע. ‏-היא טועה בחצי מהמילים.
‏אכפת לנו מזה?
‏היא גם שחקנית גרועה.
‏אצטרך למצוא את נסיוב הנגד.
‏ואני יודעת בדיוק היכן למצוא אותו. קדימה.
‏ו... קאט.
‏לעזאזל. לאפס.
‏מאפסים!
‏סליחה. ‏-זה לא יום טוב להיות בהאנגאובר רציני.
‏הלכת לאירוע של אמ-טי-וי אמש?
‏לא, היו אצלי חברים מחוץ לעיר. ‏יצאנו, כאילו, עד מאוחר.
‏הדבר הזה, כאילו, בתוך התחת שלי.
‏למה אני לא בסצנה הזאת? ‏פעם זאת הייתה התוכנית שלי.
‏אני יודע. זה מבאס, אני מצטער.
‏הם יודעים כמה גדול הסרט שלי יהיה? ‏יהיו בובות משחק של הדמות שלי!
‏אני יודע. הם צריכים לנצל אותך כמה שניתן.
‏חברים שלי לא צופים בסצנות שבלעדיי. ‏הם אומרים שהן גרועות.
‏החברים שלי אותו הדבר.
‏זאת התספורת המזדיינת הזאת. ‏התכערתי או משהו?
‏לא, אל תגידי את זה.
‏תני לי לדבר איתם. אבדוק מה קורה, טוב?
‏רק חכי. יהיה בסדר.
‏אני אומר שזה לא אמיתי. ‏גלוטן זה לא משהו אמיתי.
‏לפני חמש שנים, ‏לא ידענו מה זה גלוטן, וחיינו.
‏אני מסכימה, אבל הפחד מגלוטן הוא ממש אמיתי.
‏אז, אתה צריך להביא קצת זבל ללא גלוטן,
‏או שיהיו פה שחקניות שישתגעו ויסרבו לעבוד.
‏מה לגבי חברי איגוד העובדים? ‏הם רוצים סופגניות עם גלוטן.
‏אי אפשר לעצבן את חברי האיגוד.
‏פשוט תדאג לזה. ‏-סליחה.
‏מצטער, סליחה. רק שאלה קצרצרה-קטנטנה.
‏יש סיבה שאריה לא בסצנה הזאת?
‏הרגע דיברתי איתה,
‏ואני חושב שהיא קצת נסערת ‏מכך שהתפקיד שלה לא גדול יותר.
‏סליחה. מה אתה, הסוכן המזדיין שלה?
‏לא, אני המורה שלה... ‏-כן, אתה המורה.
‏אז, למה אתה שואל אותי?
‏ובכן, דיברתי איתה,
‏והיא נראתה די נסערת ‏מכך שהתפקיד שלה מצטמצם.
‏יותר ויותר. ‏-אתה יודע מה? טוב, אני אשחק.
‏אשחק את המשחק. כן. התפקיד שלה באמת מצטמצם.
‏אתה יודע למה? כי היא מדאיגה אותי.
‏בסדר, גם אותי, אז טוב לשמוע את זה,
‏כי אני חושב שהיא מאוד לחוצה, ‏את יודעת, מהילדים החדשים.
‏אני חושב שהיא מרגישה מאוימת מהם, ‏ויש לה סרט חדש שיוצא,
‏והיא מאוד בלחץ... ‏-כן...
‏את יודעת שההורים שלה מתגרשים...
‏אני יודעת. כל זה לא מדאיג אותי.
‏מדאיג אותי שהיא עולה לי כסף. טוב?
‏טוב. ‏-היא תמיד מאחרת.
‏בשבוע שעבר, איבדתי חמש שעות
‏משום שהיא הייתה מפוזרת מדי ‏מכדי לזכור את השורות שלה,
‏וזאת העבודה היחידה שלה.
‏היא עוברת הרבה. היא ילדה, טוב?
‏היי, את זוכרת ‏איך זה היה כשאנחנו היינו ילדים?
‏אתה יודע מה לא עשיתי כילדה? ‏לא הרווחתי 30 אלף דולר בשבוע. ואתה?
‏לא. עבדתי במזללה.
‏גאס, הוציאו לי מהשחלה ‏ציסטה בגודל של לימון בעונה האחרונה,
‏ולא שמעת ממני ציוץ.
‏בעונה שעברה, גיליתי שיש לי ילד בן 13, טוב?
‏מעולם לא פגשתי את הילד, ‏ושילמתי על הבר מצווה שלו.
‏וסתמתי את הפה. ‏אף פעם לא פספסתי קריאה לסט כי אלה עסקים.
‏כן, אני באמת חושבת "להרוג" אותה. זאת בעיה.
‏אני אוהב את זה.
‏אם כבר, אז "תהרגי" את זנדר. ‏הוא היה "כ" כל העונה.
‏רעיון טוב. ‏-נכון?
‏בואו נעצור.
‏לא צריך "להרוג" אף אחד. ‏אני יכול לדבר עם אריה.
‏אטפל בזה. בשמחה. ‏יש לנו מערכת יחסים טובה מאוד.
‏כן, מערכת יחסים מעולה.
‏היא עושה חיקוי שלך ‏שמצחיק את כולם, ושאתה לא ראית אף פעם?
‏ראיתי את החיקוי הזה.
‏לא נכון. זה אחד שונה.
‏היא עושה חיקוי שלך חושב שראית חיקוי שלך.
‏את יודעת על מה אני חושב? ‏-ראיתי את זה.
‏עם התיק? ‏-כן, ראיתי אותו.
‏זה המשחק הטוב ביותר שלה בכל העונה.
‏טוב, מקניטים את מי שאוהבים, ‏והיא לא מקניטה אף אחד אחר.
‏לא. זה מרושע. זה ממש מצחיק.
‏אתה צריך לעשות את העבודה שלך.
‏הבנתי. אטפל בזה.
‏קדימה, טפל בזה לעזאזל. ‏-בסדר.
‏אז, היא יכולה לעקור לב, או לעקור כליה.
‏כליה. ‏-טוב. אז כליה.
‏אז, יהיה ממש נהדר אם סטלה ‏תוכל לקדם את חתימת הספרים.
‏הכול תלוי במכירות השבוע הראשון. ‏-בוודאי.
‏להגיע לרשימת רבי המכר.
‏אם אתה לא מגיע לשם, ‏הם מורידים את הספר מהמדפים די מיד.
‏אז זה יעזור מאוד אם סטלה תוכל ‏"לצייץ" על זה, או להזכיר את זה.
‏למה שאתה לא תצייץ על הספר?
‏אני כבר לא ב"טוויטר". ‏קיבלתי הרבה "טרולים".
‏טוב, מעט "טרולים", ‏אבל הרבה הודעות תוקפניות.
‏הרבה אנטישמיות. אני לא יודע למה זה קרה.
‏מעולם לא אישרתי שאני יהודי, אז...
‏אני לא חושבת שסטלה משווקת ב"טוויטר" שלה.
‏זה לא הקטע שלה. אני "אצייץ" על זה.
‏תודה.
‏בלי להעליב, זה לא אותו הדבר, את יודעת.
‏יש לך, כמה, 50 עוקבים?
‏לסטלה יש 200 אלף? כמה? ‏-זה קרוב יותר לחצי מיליון...
‏מה? חצי מיליון עוקבים... איך זה...
‏יש לי יותר מ-50, גם, אבל...
‏אני לא יכולה להכריח את סטלה לעשות דבר. ‏היא אדם בוגר.
‏נתתי לה את הספר. ‏אם היא תאהב אותו, היא "תצייץ" עליו.
‏אני מדבר על טובה. שמעת פעם על טובה?
‏יודע מה, גרג? ‏תוכל להיות קצת יותר נעים?
‏משום שמיקי הולכת להיות איתך כל היום.
‏אני נותנת לך את מיקי לכל היום כדי לעזור לך ‏לשדר את אירוע הספר שלך.
‏וזה לא מתפקידי.
‏יודעות מה? אני אלך.
‏אלך להכין את עצמי מבחינה רגשית ומנטלית ‏כדי לפגוש את המעריצים שלי.
‏אולי אתן זוכרות אותם,
‏אלפים על גבי אלפים של אנשים ‏שהאהבה שלהם אליי בנתה את התחנה הזאת.
‏למה אני?
‏משום שזה חשוב לתחנה, ‏ואת יודעת איך להתמודד איתו.
‏אני כבר לא יכולה להתמודד איתו.
‏ראית למי הוא הקדיש את הספר שלו?
‏לנלסון מנדלה ולמיץ' מקונל.
‏טוב, הוא מכסה את כל האפשרויות. ‏אלוהים אדירים.
‏היי, חברה לארוחת צהריים!
‏מה קורה? מה מתקשקש, שש? מה העניינים?
‏רע. אני מנסה להיות נורמלית, ‏ולאכול עם הצוות,
‏אבל אף אחד לא יושב איתי.
‏אף אחד לא יושב איתך? מה עם הבחור הזה?
‏הוא יושב איתך, נכון? איך התסריט?
‏באמת לא טוב כל כך. יש סצנת נשיקה.
‏כן, סצנת הנשיקה. היא עם...
‏היא עם ג'ייק. ‏-עם ג'ייק?
‏ג'ייק... אתה יודע, השחקן, ג'ייק, החדש.
‏כן, אני מכיר את ג'ייק. כן. ‏-כן.
‏כן. נישקת פעם בן?
‏גאס, היו לי, כאילו, חמישה חברים.
‏בסדר. אז את לא לחוצה בקשר לזה?
‏ממש לא.
‏אני לא דרו ברימור, אבל חייתי.
‏טוב. אם היית לחוצה, ‏זה בסדר, אפשר לדבר על זה.
‏כדאי שאלך לעבור על השורות שלי. סליחה.
‏תעברי על השורות שלך. ‏-אתה מסיח את דעתי.
‏- חנות הספרים האחרונה -
‏רגע. לא, זה לא יעבוד.
‏צריך לברר אם יש כניסה אחורית. ‏תהיה סביבי התקהלות.
‏לכמה אנשים אתה מצפה?
‏לא יודע. כלומר, ‏עם המדיה החברתית, השמיים הם הגבול.
‏פשוט... בואי נדאג לכך ‏שכולם יודעים איפה יציאות החירום.
‏כן, בטח כדאי שאתקשר למכבי האש.
‏כן. רעיון טוב.
‏מה יש לך שם? ‏-לכי. מה?
‏מה זה?
‏זה איפור. בשביל זוהר.
‏מה? גברים לא יכולים להיראות גם יפה? ‏רק נשים?
‏לא. ‏-בסדר. תודה.
‏לעזאזל. אתה רואה, זה העניין.
‏ברגע שהזוהר נעלם, החלק העליון נראה דליל.
‏לעזאזל.
‏- קריאה עם ד"ר גרג קולטר ‏"הצלת את חיי" -
‏היי, היי. ‏-שלום לך.
‏אני מגראוויטי, עם ד"ר גרג.
‏אני טוד. דיברנו?
‏כן, טוד. היי. ‏-כן.
‏תהיתי כמה אנשים יגיעו לאירוע הזה לדעתך?
‏זה הכול.
‏זהו זה?
‏כן.
‏כדאי שנבטל? ‏-לא. אנחנו לא מבטלים.
‏את האירוע? לא, בדיוק הקמתי את... ‏אנחנו מוכנים להתחיל.
‏ד"ר גרג הוא איש מאוד רגיש. ‏הוא יאהב איך שזה נראה.
‏ל"הרוזנת היחפה" הגיעו שני אנשים. ‏נהנינו. היה מדהים.
‏טוב, הלכת פעם דלת-דלת לעסקים סמוכים, ‏כדי למשוך אנשים ל...
‏אני לא יכול לעזוב את המקום. ‏-באמת?
‏אפשר להציע להם כסף? ‏נוכל להציע לאנשים ברחוב כסף?
‏אני לא יכול לעשות את זה. ‏-אתה לא.
‏מה עוד אפשר לעשות?
‏באמת כדאי שלא לבטל? ‏זה נראה רע עבורכם, כלומר...
‏זה כפול מאשר ב"הרוזנת היחפה".
‏למה שלא תוציא חלק מהכיסאות?
‏זה משהו שאוכל לעשות. ‏-בסדר.
‏זה ייראה יותר טוב. האנשים האלה מתרגשים.
‏זה עבד לקלסי גרמר. ‏-כן.
‏זה יעבוד.
‏תראי, זה אירוע צדקה למען חסרי הבית.
‏אני מקבלת פרס.
‏נו, באמת, ‏תוכלי לכתוב כמה בדיחות על חסרי הבית.
‏כמה?
‏זה אירוע צדקה.
‏כבר תרמתי לפלסטינים. גם ככה אין לי הרבה.
‏את מתבדחת על חסרי הבית כל הזמן.
‏את יכולה לתת לי אחת. ‏-אני לא מרגישה בנוח עם זה.
‏זה לא כאילו שהם יהיו שם. ‏-היי.
‏דניז, אפשר לדבר איתך? ‏-בטח, מה שלום הילדה שלי?
‏מחזיקה מעמד, נכון? ‏-היא בסדר.
‏אני חושב שהיא קצת לחוצה ‏מסצנת הנשיקה עם ג'ייק, מבינה?
‏וחשבתי שאולי יש משהו ‏שאנחנו יכולים לעשות כדי לעזור לה?
‏אולי איזו עצה מאימא?
‏לא. כלומר, היא בת 14, והיא ממש משוגעת,
‏והיא כבר לא מדברת איתי, אז, אני לא יכולה.
‏לא. אתה פשוט חייב להתרחק, לתת לה להסתדר.
‏טוב, כן. רק רציתי לוודא ‏שאריה מרגישה טוב לגבי הסצנה.
‏אתה יודע מה? היא תהיה בסדר.
‏ואני חייבת לענות, טוב? ‏-טוב.
‏היי, ג'ן. כן, תהיי ב"סול סייקל" הערב?
‏פשוט מודאג לגבי הבת שלך. זה הכול.
‏האם הלחם ללא גלוטן?
‏לא. זה לחם רגיל. לחם ממש. יש גלוטן בלחם.
‏יש לך, לחם בריאות במשאית?
‏"לחם בריאות?" ‏-כן.
‏אחי, יש שני סוגי לחמים. ‏יש לחם לבן, ויש לחם שחור. תבחר צד.
‏אתה יודע מה? גרגרי היער האלה אורגניים?
‏לא. אחי, אורגני זה שקר. ‏זה אינטרס של תאגידים.
‏זה בסדר. הגזרים יספיקו.
‏באגס באני, תאכל את חטיף ה"טוויזלרס".
‏אני לא אוהב "טוויזלרס". ‏-תאכל. היי!
‏היי, מה קורה, מר ק'?
‏מר ק'? זה מוצא חן בעיניי, מגניב מאוד.
‏רק רציתי לבקש ממך טובה.
‏אריה די לחוצה מהסצנה ‏שתצלמו מאוחר יותר היום.
‏כן? ‏-כן.
‏חשבתי שאולי תוכלו להיפגש שניכם לעשות חזרה.
‏זה יכול לעזור לה קצת.
‏בנוסף, לא ממש ביליתם זמן ביחד.
‏כן. אני יודע.
‏הייתי עסוק עם התוכנית ועם המוזיקה שלי.
‏אני גם משקיע עשר שעות בשבוע בטיפוח-עצמי.
‏עשר שעות? זה הרבה.
‏אז, תוכל... ‏-כן. אעשה חזרה עם אריה.
‏לגמרי. ‏-טוב.
‏היי, תראה את חיוך 1,000 הקילוואט ‏של הבחור הזה.
‏תודה.
‏כחבר, אני חייב להגיד לך ‏שלפעמים אתה נשמע כמו פדופיל.
‏אני יודע. חשבתי על זה כשזה יצא מהפה שלי.
‏כן, החיוך שלו? זה יותר מדי ספציפי. ‏כאילו למדת את הפה שלו.
‏צא לו מהפרצוף. הוא צעיר.
‏הביצים שלו עוד לא ירדו. ‏-כן.
‏הבנתי אותך, קוו. תודה.
‏אני לא יודעת איך לומר לך את זה, ‏אז פשוט אגיד.
‏אין כאן הרבה אנשים.
‏למה הכוונה? תני לי הערכה (גם: אצטדיון).
‏טוב, אם היה אצטדיון שמתאים לארבעה אנשים, ‏אז כל הכרטיסים היו נמכרים.
‏חרא מזוין. ארבעה אנשים? יש שם ארבעה אנשים?
‏תמיד אמרת שאם הצלחת לגעת באדם אחד אז...
‏לא התכוונתי מילולית רק לאדם אחד, טוב?
‏אני לא נכנס לשם.
‏אני מקווה שיש לך תוכנית לטפל בזה, ‏בהתחשב שזאת אשמתך.
‏אשמתי? ‏-כן.
‏אם לא היית מבזבזת זמן עם סטלה, ‏היית יכולה לקדם את זה.
‏למה שלא נבטל את זה? אפשר ללכת הביתה.
‏את אומרת לי, שבעיר בת מיליוני אנשים,
‏לא יכולת למצוא 40 איש שצריכים עזרה?
‏איך אמצא 40 אנשים בחצי שעה הקרובה ‏שיבואו לכאן?
‏לא יודע, אבל כדאי שתעשי זאת. ‏תמלאי את המקום, מיקי!
‏טוב. אני אמלא!
‏יופי. תמלאי!
‏היי! אוכל לעניין אותך ‏להיכנס לכאן ולהקשיב ל...
‏יש לי פגישה.
‏היי, אני לא צריך לשמוע את כל הסירובים.
‏טוב. ‏-אז אולי תלכי לשם.
‏בסדר. אני אמצא פתרון.
‏- אלכוהוליסטים אנונימיים קרוב אליי -
‏"עכשיו יש תשעה מתים בצד שלנו, ‏משום שלא הייתי שם."
‏"טוב. רוצה את התשובה האמיתית?"
‏"אין לנו זמן למשהו אחר."
‏"הייתי מעדיף לאבד תשעה מהם ‏מאשר אחת ממך. טוב?"
‏"מה אמרת?"
‏"אני יכול לחיות בלעדיהם, אבל לא בלעדייך."
‏ואז אנחנו מתנשקים. מגניב! יופי. ‏-כן.
‏מצטער, אני לא השחקן הכי טוב
‏לשחק מולו. ‏-שתוק. אתה מדהים. יש לך את זה.
‏אתה מדהים, ואז... אני לא יודעת.
‏אתה, הכי טוב מבין החדשים.
‏תודה. את לא חייבת לומר את זה. ‏זאת לא תחרות.
‏קצת. ‏-כן.
‏שמעתי שאתה כותב מוזיקה. ‏-באמת? איך ידעת?
‏יש אורגן ענקי מאחוריך!
‏טוב. כן, אני די, כאילו, ‏מביא אותו איתי, כשאני יכול.
‏יש לך זמן לשמוע שיר שכתבתי?
‏כן.
‏עוד לא השמעתי אותו לאף אחד. ‏אני כתבתי אותו.
‏זה על איך שהאנשים שאתה הכי אוהב ‏יכולים לנצל אותך הכי הרבה.
‏זה סיפור חיי, אז אני בטוחה שאוהב אותו.
‏מעולם לא השמעתי אותו לאף אחד, אז...
‏אני מוכנה.
‏זה... חכי, תני לי למצוא אותו...
‏נקרא "אני לא רק שלך".
‏אני לא רק שלך
‏שומעת את הקצב הזה? ‏-כן.
‏מה שיש לי הוא מה שהרווחתי
‏אחלוק את זה איתך
‏איתך!
‏אם תחלקי גם את איתי
‏רגע, הפזמון... חכי לזה. הוא עומד להגיע.
‏מי אנחנו?
‏קדימה, שירי. לא.
‏מי אנחנו?
‏הנה. תגיעי לצליל.
‏מי אנחנו?
‏זה ממש טוב.
‏תודה. ‏-הוא כל כך מקורי.
‏מעולם לא שמעתי משהו כזה. ‏-תודה.
‏מי עזר לך עם זה? זה מדהים. ‏-חבר של המהנדס של ג'סטין ביבר.
‏טוב, כלומר, זה עדיין די קרוב לג'סטין ביבר.
‏כלומר, זה מדהים. ‏-אני יודע.
‏התרגשתי בכל פעם שעבדתי איתו.
‏זה מטורף. אהבתי את זה.
‏תודה. היי, כדאי שנצלם תמונת קרוואן.
‏כן. ‏-ונפרסם אותה. בואי נראה.
‏נו. תעשי, כאילו, תנועה של גנגסטר.
‏מה?
‏אלוהים. בבקשה אל תפרסם את זה...
‏כן, בטח. אני אפרסם את זה כשתלכי, ‏רק כדי לעצבן אותך.
‏אלוהים, לא. בבקשה לא. ‏-כן.
‏ההיא דווקא חמודה. אלוהים. לא!
‏את נראית מעולה בזאת. תפסיקי. ‏-אני נראית כל כך רע.
‏היי. סליחה על ההפרעה. איך המפגש הזה?
‏טוב. כלומר, בדיוק הסתיים, אבל...
‏כן. אני לא גרה קרוב, ‏אז מעולם לא השתתפתי בו.
‏אבל תהיתי אם אוכל לבקש מכם טובה.
‏יש לי ידיד שנמצא בסוג של צרה עכשיו.
‏מה קורה? ‏-ובכן...
‏שמעתם אי פעם על האדון הזה?
‏כן, אני מכירה אותו. אני מקשיבה לזה.
‏באמת?
‏מעולה. טוב, הוא פסיכולוג ברדיו,
‏והוא עורך איזה אירוע ספר מעבר לרחוב,
‏ולא כל כך הרבה אנשים הופיעו.
‏אז, זאת תהיה טובה ענקית לי, ‏ומעשה טוב, אם תוכלו לבוא...
‏כאילו, את מתכוונת עכשיו?
‏משהו כמו 20 דקות. ‏תוכלו לסיים את הסיגריות. כאילו...
‏אני בעניין. מסכים. ‏-לי אין מה לעשות.
‏לי אין מה לעשות. ‏-כן.
‏מ"ויצ'יטה", זאת אריה הופקינס.
‏והאורח המוזיקלי "בליינד מלון".
‏אלוהים, גאס. תחבר בדיחות חדשות.
‏את מחייכת. אני רואה את זה.
‏את במצב רוח יותר טוב? ‏אני מבין שהייתה חזרה מוצלחת עם ג'ייק?
‏כן, הלך טוב. ‏הוא אמר שהוא יפרסם תמונה שלנו.
‏באמת, אה? זה עניין גדול?
‏בערך. ‏-כן.
‏שמתי לב שהוא לא מפרסם תמונות שלי.
‏קצת עקום, נכון? כואב קצת.
‏- אינסטגרם ‏מבלים בקרוואן שלי... -
‏מה קרה? זאת התמונה?
‏מה שיש לי הוא מה שהרווחתי
‏מי מצלם את זה?
‏נראה כל כך טוב. ‏-ג'ייק. אולי הוא עושה סלפי.
‏של מי הקול הזה? ‏-כזה דוחה.
‏זאת ברוקלין?
‏זה לא נשמע כמוה. לא נראה לי.
‏מי מצלם?
‏ייתכן שאימא שלו. ‏-אלוהים!
‏אולי זאת אימא שלו.
‏היי, אריה.
‏ראיתי את העריכה האחרונה מהתוכנית. ‏חזק, מאוד חזק.
‏תודה רבה. הכתיבה ממש טובה השנה, נכון?
‏יותר מדי צנועה. היא לא תיקח קרדיט. ‏-תפסיק.
‏לא תיקח קרדיט.
‏אלוהים. זאת אריה הופקינס מ"ויצ'יטה".
‏חבר'ה, אני מוכרחה ללכת! אני מאחרת לסט.
‏טוב, כולם לנופף לאריה.
‏שירי איתי.
‏מי אנחנו?
‏כן!
‏מי אנחנו?
‏אני לא רק שלך
‏"את זהות המטלפנת, ‏ידעתי רק כשפראן מאירווינדייל, ‏גמגמה 'תודה' ‏בין יבבות של הכרת תודה, אמרתי לה,
‏'תודי לעצמך. את עשית את העבודה הקשה.
‏אני רק הראיתי לך את הדרך.'
‏ושלוש שנים מאוחר יותר, ‏שמעתי שנולד להם תינוק יפהפה.
‏הם קראו לו 'גרג'.
‏מעולם לא שאלתי מדוע."
‏זה היה חזק.
‏עכשיו הזמן לכמה שאלות.
‏אדוני?
‏יהיה אוכל? ‏-לא, אדוני.
‏היי. יש לי שאלה.
‏נהדר. מה שמך?
‏פראן מאירווינדייל, מהספר שלך.
‏כן.
‏טוב לראות אותך... פראן.
‏מה השאלה?
‏האם כל הספר מלא שטויות ‏או רק הפרק שנכתב עליי?
‏גאס! חיפשתי אותך בכל מקום.
‏מה העניינים? ‏-אתה יודע מה קורה?
‏לא, אני...
‏אריה נעלה את עצמה בקראוון שלה.
‏היא לא מוכנה לצאת. ‏היא עוברת התמוטטות באינסטגרם.
‏אתה רציני?
‏כן, היא באינסטגרם, ‏מפרסמת כל מיני תמונות עצובות.
‏תראה את זאת. התמוטטות. ‏-אלוהים.
‏התמוטטות. ‏-אלוהים.
‏התמוטטות. זה רע, בן אדם. ‏-לעזאזל.
‏אלוהים. ‏-כן.
‏לעזאזל! ‏-כן.
‏לא. עכשיו הייתי באינסטגרם שלה. ‏והיא לא עשתה את כל זה.
‏זה חשבון ה"פינסטה" שלה. ‏-היא מאפשרת לך לעקוב ב"פינסטה"?
‏כן. לך לא?
‏בטוח שכן. אני פשוט לא בודק. ‏לא אכפת לי מדברים כאלה...
‏אין לי זמן לזה עכשיו, טוב?
‏פשוט תטפל בזה. ‏לך לשם. אתה יכול לדבר איתה.
‏מה? טוב, קדימה. ‏-לך.
‏לא. רד מכאן. אתה לא נכנס לפה.
‏יש לך קרונית, בוא ניסע. נגיע מהר יותר.
‏לקחתי את הקרונית כדי לקחת סופגנייה. ‏תלך לקרוואן שלה.
‏טוב, אז קח את הסופגנייה המזדיינת שלך.
‏סע לקחת את הסופגנייה שלך.
‏שינית את סיפור חיי.
‏שיקרת לגבי מה שקרה לי. ‏הכול מזויף, דרך אגב.
‏טוב, חכי. ‏-אין שום תינוק "גרג".
‏טוב. אולי שיניתי כמה פרטים. זה נכון.
‏אמרת שבעלי ואני חזרנו להיות ביחד.
‏עשיתי כמה התאמות בשביל הבהירות והתמציתיות.
‏הייתי... מוכרח להגיע ‏למספר עמודים מסוים כאן,
‏ולהשתמש בזה ככלי למידה.
‏אתה רמאי, קולטר. ‏-טוב.
‏שמת לב שלא קראתי לך ד"ר? ‏-כן, שמתי לב.
‏והייתי מעריך זאת אם היית מכנה אותי דוקטור,
‏משום שזה שם הבמה החוקי שלי, כבר שנים רבות.
‏כתבת מחדש את חיי! חיי נגמרו!
‏אני גרושה עם ילדים! ‏ובעלי מזיין נשים אחרות!
‏תראי, בעלך לא היה מסופק מבחינה מינית,
‏ואמרתי לו שהוא צריך לבחון זאת ‏אם מע' היחסים הזאת אי פעם תעבוד.
‏הוא מאוד מסופק! אני מספקת את בעלי! ‏הוא היה... ‏אנחנו היינו מאוד מאושרים בחדר השינה!
‏בעלים מסופקים לא נוסעים כדי לזיין זונות ‏בתאילנד, בפעם האחרונה שבדקתי!
‏לא, אל. בבקשה תישארי! אל תלכי!
‏אנחנו בשידור עכשיו? ‏-כן.
‏לעזאזל. טוב.
‏לכל אלה שמקשיבים בבית, ‏הייתה כאן אישה מופרעת.
‏והעפנו את התחת המשוגע שלה מפה.
‏אנחנו מחפשים אחר העזרה המתאימה לסייע לה
‏ב... בתקווה להחלמה שלה.
‏יש למישהו שאלות נוספות? ‏-כן, לי יש שאלה.
‏אני באמת לא רוצה לדבר על הספר עכשיו. טוב?
‏כן, אני לא חושב ‏שמישהו כאן רוצה לדבר על הספר.
‏טוב.
‏השאלה שלי היא מה מכאיב לך עכשיו, בן אדם?
‏קדימה, בן אדם.
‏זה בסדר, בן אדם.
‏היי, אריה.
‏תראי, אני מצטער. אני יודע איך את מרגישה.
‏אתה לא.
‏לא, אני כן. אני...
‏אני יודע איך זה כשהלב נשבר.
‏אני יודע מה זה לנשק מישהי ‏שלא רוצה לנשק אותך בחזרה.
‏טוב, אני לא. מעולם לא נישקתי מישהו.
‏על מה את מדברת? אמרת שהיו לך חברים.
‏אז שיקרתי.
‏אין לי חברים בכלל. אני לא הולכת לבית ספר.
‏וכל הבנים שמכירים אותי מפחדים ממני ‏כי הרווחתי שבע ספרות.
‏אני מצטער שאת עוברת את זה.
‏אני פשוט לא מבינה למה זה חייב להיות ככה.
‏את רוצה לשמוע סיפור ממש מביך מהחיים שלי ‏שאולי יגרום לך להרגיש טוב יותר?
‏אז, בפעם הראשונה שנישקתי מישהי ‏הייתה אחרי שצפיתי ב"המופע של טרומן".
‏ובכיתי כל כך...
‏עד כדי שהיא נישקה אותי ‏רק כדי לגרום לי להרגיש יותר טוב.
‏זה מגוחך.
‏אני יודע. גם היא חשבה שאני מגוחך. ‏למחרת היא נפרדה ממני.
‏אני לא מאשימה אותה. ‏זה אפילו לא סרט עצוב.
‏לא בכיתי משום שזה היה עצוב. ‏בכיתי בגלל המצוקה של טרומן.
‏המצוקה הייתה שטות.
‏יש מצלמות בכל מקום במשך 30 שנה, ‏והוא לא ראה אחת.
‏אני חושב המצוקה שלו הייתה שהוא
‏בילה את כל חייו על סט של תוכנית טלוויזיה. ‏אני לא יודע אם...
‏אולי את יכולה להזדהות עם זה.
‏עכשיו אני לא יכולה לצלם את הסצנה. ‏אני לא יכולה לנשק מישהו שאני שונאת.
‏זאת הנשיקה הראשונה שלי!
‏אריה, לא אשקר לך. המצב הזה מסריח.
‏טוב? זה מסריח.
‏אבל את יודעת מה את יכולה לעשות ‏שאף אחד אחר לא יכול?
‏את יכולה לקחת את כל העצבות, ‏את יכולה לקחת את כל הכעס הזה,
‏ולצאת לשם, ולהשתמש בזה.
‏ולתת הופעה.
‏אני לא יודעת.
‏תאמיני בעצמך, אריה.
‏את יכולה.
‏תפסיק.
‏באמת, בסופו של דבר, אני פשוט איזה...
‏חתיכת חרא בודד...
‏שיושב בתא...
‏ומתיז אגו מעל גלי האתר, בכל שנייה ביום.
‏רק... "תקשיבו לי!"
‏החבר שלך באמת יכול לדבר הרבה. ‏-זה כל העניין.
‏הוא לא חבר שלי. למה שתגיד את זה?
‏בגלל הקשר שיש ביניכם.
‏אנחנו עמיתים לעבודה. זאת עבודה בשבילי.
‏זה אומר שאת פנויה? ‏את חושבת שנוכל להיות זוג?
‏לא, יש לי חבר. אלוהים.
‏זה ברור. ‏-זה מה שגורם לך להרגיש נאהב.
‏אתה יודע מה יעזור לך? ‏-מה?
‏תתחיל להיות ממש ישר עם עצמך.
‏אני מתכוון, ממש ישר.
‏שיקרתי בספר שלי
‏משום שלא חשבתי שהאמת תספיק,
‏משום שלא חשבתי שאני אספיק.
‏אפילו הסיפור ‏על הילד הקטן העיוור שקיבל ראייה חלקית?
‏הוא מת.
‏אלוהים אדירים.
‏כשהתקשרתי אל האנשים האלה לשאול לשלומם,
‏הם כולם היו באופן משמעותי...
‏יותר דפוקים ממה שהם היו...
‏לפני כן.
‏הנה זה. תן לזה לצאת...
‏הנה הריפוי, ממש שם. ‏-אלה רגשות.
‏הנה הריפוי שלך. ‏-אלה הרגשות.
‏הוא עושה עבודה טובה. ‏-כן.
‏בסדר, גרג, אז, ‏אם היית מפסיק לתת עצות, בכלל,
‏פשוט מפסיק לעשות מה שאתה עושה, לחלוטין...
‏מי היית?
‏רגע, אל תגיד לו להפסיק לייעץ.
‏זאת הסיבה שאני כאן. הגעתי כדי לשאול שאלה.
‏ד"ר גרג, מתקשר בפעם הראשונה.
‏יש לי שאלה.
‏יש לי קושי להתחרמן.
‏אלא אם כן אדם זר מחטיף לי בפרצוף.
‏זה לא בסדר?
‏ובנימה הזאת, הגיע זמננו לחזור למשרד.
‏קדימה, ד"ר גרג.
‏תודה רבה לכם, לכולכם. איזה קהל נהדר.
‏ואיזו חוויית ריפוי הייתה כאן.
‏תחילת סצנה.
‏טוב, להירגע, בבקשה.
‏ו... אקשן!
‏תקשיבי, לא רציתי לבקש, ‏אבל אני זקוק לעזרתך.
‏הם לא יפסיקו לבוא ‏אלא אם נסגור את פה הגיהינום הזה.
‏לא ייאמן! אמש אמרת לי ללכת הביתה ‏כשידעת שהם הולכים לתקוף.
‏רציתי להגן עלייך!
‏יופי. נהדר! הגנת עליי, ‏ועכשיו תשעה מאיתנו מתים.
‏טוב. את רוצה לדעת מה הסיבה האמיתית?
‏אין לנו זמן למשהו אחר.
‏הייתי מעדיף לאבד תשעה מהם ‏מאשר אחת ממך. טוב?
‏מה אמרת?
‏אני יכול לחיות בלעדיהם, אבל לא בלעדייך.
‏אבל, אני יכולה לחיות בלעדיך.
‏זה היה בסדר?
‏כן.
‏לעזאזל... קאט!
‏חותכים.
‏אלוהים אדירים.
‏אני כל כך נבוך.
‏אל תהיה.
‏תראה, אני יודעת מהי התמוטטות לעיני הציבור.
‏אנשים שמעו את זה ברדיו.
‏כן, אבל כאן ‏אחוזי הרייטינג הנמוכים שלך באים לטובתך,
‏משום שלא הרבה אנשים שמעו את זה.
‏את בטח "מתה" על זה, נכון?
‏לראות אותי מרוסק עם הקרביים על הרצפה?
‏כן, אבל רק משום שזה גרם לך ‏להיראות יותר כמו בן אדם.
‏היי, מישהי קנתה את הספר שלך.
‏אני מעריך את זה. ‏-טוב, חייבתי את התחנה.
‏מה תעשי עם זה?
‏לא יודעת.
‏אולי גאס ואני נתמלא בקפאין, ‏ונשחק כמה פרקים.
‏זה נשמע כיף.
‏זה יהיה כיף.
‏אני הולך לישון.
‏טוב.
‏היי. ‏-היי, שלום.
‏היי. ‏-היי.
‏מה קורה?
‏ובכן... ברטי ורנדי יצאו לארוחת ערב ולסרט.
‏איזה סרט?
‏לא...
‏אני מבין.
‏אנחנו צריכים להזדיין בחדר הזה.
‏בוא נזדיין בכל חדר.
‏אלוהים.
‏שכבנו בחדר של ברטי.
‏אני יודע, אנחנו כמו שני זאבים, ‏שכאילו, מסמנים טריטוריה.
‏"זה שלנו. תתרחקו!"
‏היא לעולם לא תדע.
‏זה החלק הכי טוב. ‏-אני יודעת.
‏היא לעולם לא תדע.
‏מטורף.
‏איך היה עם אריה היום?
‏היה טוב. כלומר, זה נהיה קצת מטורף שם.
‏היא לא יצאה מהקרוואן שלה, ‏וכולם השתגעו ו...
‏אני לא יודע. הלכתי לשם, ודיברנו,
‏ואז היא יצאה, והיא נתנה הופעה.
‏באמת? ‏-כן, היא הייתה אדירה.
‏ולא טובה רק כמו ילדה-שחקנית,
‏אני מתכוון לטובה כמו ג'סיקה צ'סטיין. ‏טובה כמו אליסיה ויקנדר.
‏אני אוהבת את צ'סטיין.
‏היא הכי טובה שיש.
‏אני לא יודע, זה היה מגניב. ‏כאילו, נכנסתי לשם...
‏והיא הייתה, כאילו, כעוסה ועצובה.
‏אמרתי, "פשוט תצאי לשם, ‏ותהפכי את זה לאומנות".
‏הרגשתי כאילו אני מביים.
‏כן, ברור. כי אתה טוב.
‏אתה צריך פשוט לעשות את זה. ‏תעשה את הסרט שלך.
‏מה? כמו ה"חלון אחורי" הזה? ‏-כן!
‏תראה, חסכת כסף...
‏יש לך את החברים האלה שיכולים לעזור לך,
‏פשוט תפדה כל טובה, ותעשה את זה.
‏זה יכול להיות טוב, נכון? ‏אני יכול לעשות זאת. זה יהיה קל.
‏כן! תסתכל עליי.
‏לא חשבתי שאני יכולה להיות מפיקה, ‏ואני מעולה.
‏כן, אני פשוט צריך לומר, "אני במאי", אז...
‏אני במאי. אני יכול לעשות את זה. ‏-אתה במאי!
‏"עומד" לך עוד פעם?
‏כבר גמרתי עוד פעם.
‏אז, אנחנו הולכים להזדיין! ‏תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס