UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
- Sunt dependentă de sex și iubire. - Bună, Mickey!
Îmi merge bine acum. Am un iubit bun și o slujbă bună.
BISERICA PREZBITARIANĂ
Mă tem să n-o dau în bară și să stric totul.
Mă pricep la dat cu stângul în dreptul.
Oare deja o fac și nu-mi dau seama?
Parcă n-ar trebui să fie totul bine în același timp.
Nu pot fi fericită și la serviciu, și în viața personală.
Aștept să se întâmple ceva rău.
Oare cum o voi da în bară?
Până acum e foarte bine.
Ea e fericită, eu sunt fericit. Suntem fericiți împreună.
E foarte bună la serviciu.
Și...
Îmi fac griji, pentru că mă întreb...
oare am plăcut-o pentru că e distrusă?
Oare singurul motiv pentru care m-a plăcut e pentru că-i distrusă?
E o întrebare interesantă, Maria.
Când mă confrunt cu o astfel de decizie, mă întreb,
peste cinci ani, de ce decizie voi fi mândru?
După asta mă ghidez și, până acum, la mine a funcționat.
Nu-i un păcat să-ți placă propria persoană.
Când mă cuprinde neliniștea, inspir adânc, număr până la zece
și îmi spun că merit să fiu fericită,
ceea ce încă nu cred.
Nu cred că merit să fiu fericită. Dar voi reuși într-o zi.
Trebuie doar să încerc să nu dau greș azi.
Asta e. „Să încerc să nu dau greș azi.”
Uneori, mă simt ca un bol cu macaroane cu brânză.
Știți cum e?
Primele înghițituri sunt nemaipomenite, dar pe la jumătate îți spui:
„Cred că m-am săturat.”
Spre sfârșit, îți spui:
„Nu mai mănânc așa ceva. Sunt grețoase.”
Uneori, parcă aș fi bolul ei cu macaroane cu brânză.
Nu vreau să se sature de mine.
Vrei să știi cum funcționează universul?
Universul te provoacă,
pentru a te împinge să treci la un nivel superior.
În loc să zici: „Du-te dracului, universule!”,
ar trebui să spui: „Mulțumesc, universule!”
Și, cu asta, revenim imediat.
Vezi zgârieturile de pe brațul meu? La miezul nopții, voi fi o Întunecată.
- Asta dacă nu mă elimini mai întâi. - Ai înnebunit? Nu te ucid.
N-ai de ales. Dacă ajung o Întunecată, vă distrug pe toți.
- Stai puțin! - Greșește jumătate dintre replici.
Ne pasă?
În plus, joacă prost.
Avem timp să găsim antidotul.
Știu unde e. Să mergem!
Și... tăiați!
La dracu'! Reluăm.
Reluăm!
- Scuze. - Nu-i ziua potrivită pentru mahmureală.
Ai fost aseară la MTV?
Nu, m-au vizitat niște amici. Am ieșit cu ei, am stat foarte târziu.
Chestia asta îmi intră în fund.
De ce nu apar în scena asta? Parcă era serialul meu.
Știu. E nașpa, îmi pare rău.
Ei realizează ce succes va avea filmul? Vor face jucării cu mine.
Știu. Ar trebui să te folosească la maximum.
Prietenii nu se vor uita la scenele din care lipsesc.
Prietenii mei fac la fel.
E din cauza coafurii. M-am urâțit cumva?
Nu-i adevărat.
Mă duc să vorbesc cu ei. O să aflu ce se întâmplă.
Așteaptă puțin. O să fie bine.
Glutenul nu-i o problemă reală.
Acum cinci ani nu știam de el și trăim încă.
Îți dau dreptate, dar frica de gluten e reală.
Adu-mi ceva fără gluten, sau actrițele astea nebune nu mai joacă.
Și șoferii? Vor gogoși cu gluten.
Nu-i putem supăra.
- Rezolvă! - Scuzați!
Mă scuzați, am o mică întrebare.
De ce nu joacă Arya în scena asta?
Am vorbit acum cu ea, e puțin supărată că n-are un rol mai important.
Scuze, tu cine ești, impresarul ei?
- Nu, sunt profesorul ei... - Exact. Și de ce dracu' mă întrebi?
Vorbeam cu ea
și părea supărată că rolul ei e tot mai mic.
- Tot mai mic. - Știi ce? Hai să-ți răspund.
Da. Rolul ei e tot mai mic. Știi de ce? Pentru că mă îngrijorează.
Și pe mine! Mă bucur să aud asta.
Cred că e stresată de prezența copiilor noi.
Se simte amenințată de ei, mai are un film care se lansează...
- E stresată și... - Da...
- Știi că părinții ei divorțează. - Știu. Nu asta mă îngrijorează.
Ci faptul că mă costă bani. Ai înțeles?
- Da. - Întârzie mereu.
Săptămâna trecută am pierdut cinci ore din cauza ei.
E cu mintea aiurea și uită replicile.
Doar asta e treaba ei.
N-are o viață ușoară. E copil.
Ai uitat cum era când eram copii?
Știi ce nu făceam atunci? Vreo 30.000 dolari pe săptămână. Tu?
Nu. Dar am lucrat la o cofetărie.
Seria trecută mi-am scos un chist ovarian cât o lămâie,
și nu m-am plâns.
Seria trecută am aflat că am un fiu de 13 ani.
Nu l-am cunoscut, dar i-am plătit bar mitzvah-ul.
Am tăcut și n-am întârziat niciodată, pentru că ăsta e serviciul.
Mă gândesc s-o scot de tot. E o problemă.
Îmi place.
Apropo, scoate-l pe Xander. A fost nesuferit toată seria.
- E bună ideea. - Așa-i?
Să nu ne pripim.
Nu-i nevoie de așa ceva. Vorbesc eu cu Arya.
Rezolv eu, cu plăcere. Avem o relație foarte bună.
Da, minunată.
Știi că te imită și că râd toți, iar tu habar n-ai?
Am văzut cum mă imită. Ba nu. Asta-i alta.
Te imită cum crezi tu că ai văzut cum te imită.
- Înțelegi ce spun? - Am văzut.
- Cu rucsacul? - Da, am văzut.
E cea mai bună interpretare a ei din toată seria.
Mă oftică pe mine, dar nu-i mai oftică pe ceilalți.
Nu, asta-i răutate. E foarte amuzant.
Du-te să-ți faci treaba.
Am înțeles. Rezolv eu.
- Repară-l! - Bine.
Poate smulge inima sau un rinichi.
- Rinichiul. - Rinichiul să fie.
Ar fi frumos ca Stella să promoveze lansarea cărții.
E prima săptămână de vânzări. Ca să ajungă pe lista succeselor.
Dacă nu ajung acolo, cartea o să fie retrasă.
Ar fi util ca Stella să-i facă reclamă pe Twitter.
De ce nu-i faci tu reclamă?
Nu mai am cont pe Twitter. Prea mulți instigatori.
În fine, câțiva, dar sunt multe mesaje agresive.
Mult antisemitism, și nu înțeleg de ce.
N-am afirmat c-aș fi evreu, deci...
Nu cred c-ar trebui s-o facă Stella. Nu-i treaba ei.
Îți fac eu reclamă.
Mersi!
Fără supărare, dar nu-i același lucru.
Câți urmăritori ai, vreo 50?
- Stella are vreo 200.000. Așa-i? - Aproape jumătate de milion, dar...
Ce? Jumătate de milion? Cum a reușit...
Iar eu am peste 50, dar...
N-o pot forța pe Stella. E femeie matură.
I-am dat cartea. Dacă-i place, îi face reclamă.
Vorbesc despre o favoare. Știi ce e?
Ai putea fi mai recunoscător?
Mickey va fi toată ziua cu tine.
Ți-o dau toată ziua ca să te ajute să transmiți lansarea de carte.
Și nu e treaba mea.
Știți ceva? Eu am plecat.
Mă duc să mă pregătesc psihic și emoțional
pentru întâlnirea cu fanii.
Poate vi-i amintiți,
miile de oameni care mă iubesc, fără de care nu ar fi existat postul.
De ce eu?
E important pentru post și tu te descurci. Eu nu mă mai descurc cu el.
Ai văzut cui a dedicat cartea?
Lui Nelson Mandela și lui Mitch McConnell.
Tratează esențialul. Doamne!
Partenera mea la prânz!
Ce mai faci? Cum îți merge?
Prost. Încerc să fiu normală, să mănânc cu echipa,
dar nu stă nimeni cu mine la masă.
Nimeni? Dar tipul ăsta?
Stă cu tine, da? Cum e scenariul?
Nu prea reușit. E o scenă cu un sărut.
Da, scena sărutului. E...
- E cu Jayke. - Cu Jayke?
Jayke, actorul ăla nou. - Da, îl știu pe Jayke. - Da.
- Da.
Ai mai sărutat vreun băiat?
Am avut cinci iubiți.
Bine.
- Deci nu ai emoții? - Nu. Nu sunt Drew Barrymore, dar am trăit intens.
Bine. Dacă aveai emoții, puteam discuta despre asta.
Trebuie să-mi învăț replicile. Scuze.
- Bine, du-te să înveți. - Îmi distragi atenția.
Stai. Așa nu e bine.
Află dacă există o intrare prin spate. Aici o să fiu asaltat de mulțime.
La câți oameni te aștepți?
Nu știu. Cu mediile astea de socializare, pot fi oricâți.
Vezi să știe toată lumea unde-s ieșirile de urgență.
Cred c-ar trebui să chem un pompier.
Da, bună idee.
- Ce ai acolo? - Du-te! Ce?
Ce-i aia?
Machiaj. Pentru strălucire.
Numai femeile să arate bine, bărbații nu?
- Ba da. - Bine, mulțumesc.
Futu-i! Vezi? Despre asta-i vorba.
Când dispare strălucirea, părul pare mai fin.
Rahat!
LECTURĂ CU DR. GREG COLTER MI-AI SALVAT VIAȚA
- Bună! - Bună!
Sunt de la Gravity, cu dr. Greg.
Eu sunt Todd. Am discutat?
- Da. Bună! - Da.
Cam cât auditoriu crezi că vom avea?
Cât vezi aici.
- Asta-i tot? - Da.
- Să anulăm? - Nu anulăm nimic.
Abia am aranjat aici. E totul pregătit.
Dr. Greg e foarte sensibil. N-o să-i placă ce vede.
La Contesa desculță am avut doi oameni. A fost un succes incredibil.
Ai fost pe la firmele din jur, să atragi oamenii...
- N-am voie să părăsesc locul. - Serios?
Le putem oferi bani? Celor de pe stradă?
- Nu pot. - Nu poți.
Ce altceva aș putea face?
Zici să nu anulăm? Nici pentru voi nu dă bine...
E de două ori mai mult decât la Contesa desculță.
Mai bine mai scoți niște scaune.
- Asta pot să fac. - Bine.
Va arăta mult mai bine. Oamenii sunt încântați.
- La Kelsey Grammer a fost bine. - Da.
O să fie bine.
E un eveniment caritabil pentru persoane fără adăpost.
Îmi înmânează un premiu. Ai putea scrie niște glume.
Cât îmi iese?
E un eveniment caritabil.
Deja dau bani pentru palestinieni. Sunt strâmtorată.
Faci mereu glume pe seama lor.
- Spune-mi și mie una. - Nu-mi surâde ideea.
- Doar nu vor fi de față. - Bună!
- Denise, putem discuta o clipă? - Desigur. Ce mai face fata mea?
- Rezistă, așa-i? - E bine.
Cred că are emoții pentru scena sărutului cu Jayke.
Mă întrebam dacă o putem ajuta.
Vreun sfat din partea mamei?
Nu. Are 14 ani, e sărită de pe fix,
nu mai vorbește cu mine, deci nu pot.
Nu. Nu te băga, las-o să se descurce.
Am vrut să fiu sigur că Aryei îi iese scena.
O să fie bine.
- Trebuie să răspund. - Bine.
Bună, Jen! Vii la Soul Cycle diseară?
Îmi făceam griji pentru fiica ta, atâta tot.
Pâinea e fără gluten?
Nu, e pâine obișnuită. Pâine-pâine. Are gluten.
Ai pâine Ezekiel în camion?
- „Pâine Ezekiel”? - Da.
Am doar două feluri. Albă și neagră. Alege.
Fructele de pădure bio?
Nu, cultura bio e o minciună corporatistă.
În regulă. E bun și un morcov.
Bugs Bunny, mănâncă Twizzlers.
- Nu-mi plac. - Mănâncă. Salut!
Ce mai faci, dle C?
Dl C? Îmi place, sună bine.
Voiam să-ți cer o favoare.
Arya are emoții din cauza scenei voastre de azi.
- Da? - Da.
Mă întrebam dacă ați putea repeta.
Ar putea fi util.
În plus, n-ați prea stat împreună.
Da, știu.
Am fost ocupat cu serialul și cu muzica.
Și am săptămânal zece ore de îngrijire personală.
Zece ore... E mult.
- Ai putea... - Da, o să repet cu Arya.
- Desigur. - Bine.
Uite ce zâmbet frumos are!
Mersi!
Ca prieten, îți spun că uneori pari pedofil.
Știu. Mi-am dat seama imediat ce mi-a ieșit pe gură.
Zâmbetul? Ești prea exact. De parcă i-ai fi studiat gura.
Lasă-l, nici adolescent nu e. Nu i-au coborât testiculele.
Am priceput, Kev. Mersi.
Nu pot să-ți spun altfel decât direct. N-au venit mulți oameni.
Cum adică? Fă o estimare.
Dacă ar fi o sală pentru patru persoane, atunci ar fi plină ochi.
Drăcie! Patru? Doar patru?
Ai zis mereu că, dacă mesajul ajunge la un singur om, atunci...
Dar nu la propriu.
Nu intru.
Sper că știi să rezolvi problema, doar e vina ta.
- Vina mea? - Da.
Dacă nu stăteai cu Stella, puteai promova evenimentul.
Anulează-l și putem pleca acasă.
Vrei să spui că, într-un oraș cu milioane de locuitori,
nu găsești 40 de neajutorați?
De unde să-i scot în jumătate de oră, ca să vină aici?
Nu știu, descurcă-te! Umple sala!
Bine, așa o să fac.
Bine, umple-o!
Bună! V-ar interesa să intrați și să ascultați...
Am o programare.
N-am chef s-aud toate refuzurile.
- Bine. - Încearcă mai încolo.
Bine. Rezolv eu cumva.
ÎNTRUNIRI AA ÎN APROPIERE
„Acum avem nouă morți în tabăra noastră pentru că n-am fost acolo.”
- „Bine. Vrei un răspuns sincer?” - „Nu mai avem timp pentru altceva.”
„Mai bine pierd nouă dintre ei decât pe tine.”
„Ce-ai zis?”
„Fără ei pot trăi, dar fără tine nu.”
- Apoi ne sărutăm. Super! - Da.
- Scuze, nu-s cel mai potrivit actor. - Taci, ești grozav!
Te-ai descurcat.
Ești incredibil și... Nu știu ce să zic.
- Ești cel mai bun din distribuția nouă. - Mersi!
Nu era nevoie s-o spui. Nu concurăm între noi.
- Ba puțin. - Da.
- Am auzit că faci muzică. - Da? Unde?
Ai o orgă imensă în spatele tău.
O iau cu mine când am ocazia. Ai timp să asculți un cântec compus de mine?
Da.
Nu l-am mai pus nimănui.
E despre cei pe care-i iubești și felul în care te exploatează.
E povestea vieții mele, deci o să-mi placă.
Nu l-am mai pus nimănui...
Sunt gata.
Acesta... Stai să-l găsesc.
Se numește Nu-s doar al tău.
Nu-s doar al tău
- Auzi ritmul? - Da.
Am câștigat tot ce am
Și voi împărtăși cu tine
Tu!
Dacă și tu împărtășești cu mine
Stai, începe refrenul. Începe imediat.
Cine suntem noi?
Hai, cântă!
Cine suntem noi?
Așa!
Cine suntem noi?
E foarte bun.
- Mersi! - E foarte original.
- N-am mai auzit așa ceva. - Mersi!
- Cine te-a ajutat? E grozav. - Amicul sunetistului lui Justin Bieber.
Da, destul de aproape de Justin Bieber.
- E grozav. - Știu.
Îmi place să lucrez cu el.
Îmi place.
Mersi! Hai să facem o poză în rulotă.
- Da. - Și s-o postăm.
Haide, fă semnul gangsterilor!
Ce?
Doamne! Te rog să n-o postezi...
Vezi să nu! O postez imediat ce pleci, ca să te enervez.
- Te rog, nu! - Ba da.
Aia e drăguță. Nu!
- Arăți grozav în asta. Încetează! - Arăt rău.
Scuze pentru întrerupere. Cum merge întrunirea?
Bine. Tocmai s-a terminat, dar...
Nu locuiesc în zonă, deci n-am mai fost aici.
Mă întrebam dacă mă puteți ajuta.
Am un prieten la ananghie.
- Despre ce-i vorba? - Păi...
Îl cunoașteți pe acest domn?
Da, îl știu. Îl ascult la radio.
Da?
Excelent. E psiholog la radio, își lansează cartea peste drum.
Publicul nu e numeros.
Mi-ați face un mare serviciu dacă ați veni...
Acum?
Peste 20 de minute. Vă puteți termina țigările...
- Vin. - Da, pot.
- N-am nimic de făcut. - Da.
Din Witchita, o avem pe Arya Hopkins.
Cu formația invitată, Blind Melon.
Iisuse, Gus! Mai caută și alte replici.
Zâmbești, se vede.
Ești binedispusă? Bănuiesc că ai repetat cu Jayke.
Da, a mers bine. A zis că postează o poză cu noi.
Așa a zis? E important?
- Oarecum. - Da.
Am remarcat că nu postează poze cu mine.
Nașpa, așa-i? Sunt cam dezamăgit.
Asta-i poza?
Am câștigat tot ce am
Cine filmează?
- Arată atât de bine! - Jayke. Poate face un selfie.
- A cui e vocea? - E belea!
E Brooklyn?
Nu pare a fi ea, nu cred.
Cine filmează?
- Poate maică-sa. - Doamne!
Poate e maică-sa.
Bună, Arya!
Am văzut ultimele scene. Sunt foarte reușite.
Mulțumesc. Scenariul e excelent anul ăsta, așa-i?
- E prea modestă. Nu-și asumă meritul. - Încetați!
Nu își asumă meritul.
Doamne! Atenție! E Arya Hopkins din Witchita.
Trebuie să plec! Întârzii pe platou.
Salutați-o pe Arya!
Cântă cu mine!
Cine suntem noi?
Da!
Cine suntem noi?
Nu-s doar al tău
„Apelanta, Fran din Irwindale, atât știu despre ea, mi-a mulțumit bâiguind printre suspine de recunoștință. I-am zis:
«Mulțumește-ți ție. Tu ai făcut partea grea.
Eu doar ți-am arătat calea.»
După trei ani, am aflat că au făcut un băiat frumos.
L-au botezat Greg.
N-am întrebat niciodată de ce.”
A fost intens.
Acum, întrebările.
Domnule?
- Mâncare este? - Nu, domnule.
Bună! Am o întrebare.
Bine. Cum te numești?
Fran din Irwindale, din cartea ta.
Da.
Mă bucur să te văd, Fran.
Care-i întrebarea?
Toată cartea e o minciună sau doar partea despre mine?
Gus! Te-am căutat peste tot.
- Ce e? - Știi ce se întâmplă?
Nu, eu...
Arya s-a încuiat în rulotă. Are o cădere nervoasă pe Instagram.
Serios?
Da, pune poze triste pe Instagram.
- Uite! Cădere nervoasă. - Cerule!
- Cădere nervoasă. - Cerule!
- Cădere nervoasă. E rău de tot. - Rahat!
- Cerule! - Da.
- La naiba! - Da.
Nu, m-am uitat adineauri. Nu publicase așa ceva.
- E contul Finsta. - Îți dă voie s-o urmărești pe Finsta?
Da. Ție nu?
Cred că da, n-am verificat. Nu-mi prea pasă...
Acum n-am timp de rahatul ăsta.
Rezolvă! Du-te și discută cu ea!
- Ce? Bine, haide. - Haide!
Nu. Dă-te jos! Nu te urca.
Ai mașinuța, haide! Ajungem mai repede.
Cu mașinuța îmi iau o gogoașă. Te duci pe jos.
Du-te să-ți iei gogoașă, în pula mea!
Du-te după gogoașă!
Mi-ai schimbat povestea vieții.
Ai mințit în privința mea. Apropo, totul e fals.
- O clipă! - Nu există niciun copil Greg.
Bine. E posibil să fi modificat câteva detalii.
Ai spus că m-am împăcat cu soțul.
Am modificat puțin, e mai clar și mai scurt.
Am avut o limită la numărul de pagini,
am folosit-o ca instrument educativ.
- Ești un impostor, Colter. - Bine.
- Ai observat că nu ți-am zis „doctor”? - Da.
M-aș bucura să-mi spui „doctor”,
e numele meu legal de scenă de ani buni.
Mi-ai rescris viața! Viața mea e distrusă!
Sunt divorțată, cu copii! Iar bărbatu-meu se culcă cu alta!
Nu era satisfăcut din punct de vedere sexual
și i-am zis să vadă dacă relația mai are viitor.
E foarte satisfăcut! Îmi satisfac soțul!
Eram foarte fericiți în dormitor!
Soții satisfăcuți nu și-o trag cu curve prin Thailanda,
din câte știu!
Te rog, nu pleca!
- Suntem în direct? - Da.
Rahat! Bine.
Pentru cei de-acasă, a fost o femeie nebună.
Și am dat-o afară.
Îi vom acorda ajutorul necesar
pentru a se vindeca, să sperăm.
- Mai sunt întrebări? - Da, am o întrebare.
Nu mai am chef să discut despre carte.
Nu cred că mai are nimeni chef.
Bine.
Te întreb... ce te supără acum?
Haide!
E în regulă.
Bună, Arya!
Îmi pare rău. Știu cum te simți.
Nu știi.
Ba da.
Știu cum e să ai inima frântă.
Cum e să săruți pe cineva care nu-ți răspunde la sărut.
N-am sărutat pe nimeni, niciodată.
Ce vorbești? Ai zis că ai avut iubiți.
Am mințit, evident. Nu am prieteni. Nu merg la școală.
Și îi sperii pe băieții pe care-i cunosc pentru că sunt bogată.
Îmi pare rău că treci prin așa ceva.
Nu pricep de ce trebuie să fie așa.
Vrei să-ți spun o întâmplare jenantă din viața mea,
ca să te simți mai bine?
Prima dată când am sărutat o fată a fost după ce am văzut The Truman Show.
Am plâns atât de mult,
încât prietena mea m-a sărutat doar ca să-mi treacă.
E ridicol.
Știu. Și ea m-a considerat ridicol. A doua zi m-a părăsit.
N-o învinuiesc. Nici măcar nu-i un film trist.
Nu de asta plângeam, ci pentru situația în care era Truman.
Situația era o tâmpenie.
Erau camere peste tot, timp de 30 de ani, dar el nu le-a văzut.
Mă gândeam că își petrecuse toată viața în platoul unei emisiuni TV.
Nu știu, poate rezonezi cu situația asta.
Nu mai pot filma scena. Nu-l pot săruta, îl urăsc.
E primul meu sărut!
Nu te mint, situația e nașpa.
Da? E nașpa.
Dar știi ce numai tu poți face?
Îți iei tristețea și mânia, te duci în platou și le folosești.
Și faci o scenă de neuitat.
Habar n-am cum.
Trebuie să crezi în tine, Arya!
Poți!
Încetează!
În realitate, sunt doar...
un amărât singuratic...
într-un studio...
împrăștiind egoul pe calea undelor, în fiecare secundă a zilei.
Doar „Ascultați-mă!”
Iubitul tău e tare vorbăreț.
Nu-i iubitul meu. De unde până unde?
Se vede legătura dintre voi.
Suntem colegi. Sunt în timpul serviciului.
Adică ești disponibilă? Putem fi împreună?
Nu, am un iubit.
- Mi-e clar. - Așa te simți iubit.
- Știi ce te-ar ajuta? - Ce?
Să fii sincer cu tine însuți.
Foarte sincer.
Am mințit în carte.
Credeam că adevărul nu-i suficient, că eu nu sunt suficient de bun.
Chiar și povestea cu puștiul orb care și-a recăpătat parțial vederea?
E mort.
Doamne!
Când i-am sunat pe oamenii ăia să văd ce mai fac,
erau clar...
mai distruși...
decât înainte.
Asta e. Nu te opune.
- Asta-i vindecarea. - Astea-s sentimentele.
- Așa te vindeci. - Astea-s sentimentele.
- Se descurcă foarte bine. - Da.
Deci, Greg, dacă n-ai mai da sfaturi,
dacă te-ai lăsa definitiv de meseria asta,
cine ai fi?
Stai, nu-i spune să nu mai dea sfaturi.
De aceea am venit. Ca să pun întrebări.
Dr. Greg, vă apelez pentru prima dată. Am o întrebare.
Mi se scoală greu.
Doar dacă mă pocnește o persoană străină peste față.
E ceva greșit?
Și, cu asta, revenim la birou.
Haideți, dr. Greg! Vă mulțumesc tuturor! Ce public minunat!
S-a transformat într-o experiență vindecătoare!
Clachetă scenă.
Bine, liniște!
Și... motor!
N-aș fi vrut să-ți cer ajutorul, dar n-am de ales.
Îi putem opri doar blocând muntele.
Incredibil! Aseară m-ai trimis acasă, deși știai că vor ataca.
Am vrut să te apăr!
Bravo! Acum avem nouă morți în tabăra noastră!
Vrei să știi motivul adevărat?
Nu mai e timp pentru altceva.
Mai bine pierd nouă dintre ei decât pe tine.
Ce-ai zis?
Fără ei pot trăi, fără tine nu.
Eu pot trăi fără tine.
A fost bine?
Da.
Futu-i! Tăiați!
Tăiem.
Doamne!
Mi-e atât de jenă!
N-are de ce.
Sunt obișnuită cu căderile nervoase în public.
Oamenii m-au auzit la radio.
Da, dar ăsta e avantajul că ai audiență atât de mică,
puțini te-au auzit.
Ți-a plăcut, așa-i?
Să mă vezi disperat?
Da, dar numai pentru că păreai mai uman.
Cineva ți-a cumpărat cartea.
Îți mulțumesc.
O decontează postul de radio.
Ce faci cu ea?
Nu știu.
Poate eu și Gus ne stimulăm cu cofeină și interpretăm capitolele.
Sună plăcut.
Așa va fi.
Mă culc.
Bine.
- Bună! - Salut!
- Hei! - Bună!
Ce mai faci?
Bertie și Randy au ieșit la cină și la un film.
La ce film?
Nu...
Înțeleg.
Hai să facem sex în camera asta.
În fiecare cameră.
Cerule!
Am făcut sex în camera lui Bertie.
Știu. Ca doi lupi, ne-am marcat teritoriul.
„E al nostru! Nu vă apropiați!”
N-o să afle niciodată.
- Asta-i cel mai frumos. - Știu.
N-o să știe.
Ce nebunie!
Cum a fost azi cu Arya?
Bine. A cam luat-o razna.
Nu ieșea din rulotă, toți erau disperați...
M-am dus și am vorbit cu ea,
apoi a ieșit și a rupt gura târgului.
- Serios? - A fost minunată.
Nu doar ca un copil actor.
Gen Jessica Chastain. Sau Alicia Vikander.
Îmi place Jessica Chastain.
E cea mai bună.
Mi-a plăcut. Am intrat...
iar ea era supărată și tristă.
I-am zis: „Du-te și transformă interpretarea în artă.”
Parcă regizam.
Asta ai și făcut. Pentru că te pricepi.
Ar trebui să-ți regizezi propriul film.
- Fereastra din spate? - Da.
Ai economisit bani...
Ai prieteni care te pot ajuta, îți sunt datori, fă-l.
Aș putea, nu-i greu.
Da! Uită-te la mine!
Nu credeam că pot fi producător, dar sunt bună.
Trebuie doar să spun: „Sunt regizor”, și sunt regizor, deci...
- Sunt regizor. Pot, ce naiba! - Ești regizor!
Ți s-a sculat iar?
Deja am avut iar orgasm.
Atunci, să facem sex!