‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏בעוד מספר רגעים, ‏נגיע אל התחנה הראשונה שלנו בסיור,
‏"בית פרדי" מה"סיוט ברחוב אלם".
‏אני יודע שפרדי קרוגר לא גר ממש בבית בסרט.
‏אנחנו קוראים לו "בית פרדי."
‏תודה על כך שהצבעתם ‏על מה שכולם תמיד מצביעים.
‏היי, חבר'ה, אני ממש נרגש מהסיור הזה.
‏גם אני, גבר. יהיה מעולה.
‏אני לא רוצה להעלות את הציפיות,
‏אבל אני באמת חושב ‏שזה יהיה היום הטוב ביותר בחיינו.
‏אני מסכים לגמרי ולי היו הרבה ימים טובים.
‏טוב, זה היום הטוב ביותר בחיי!
‏רגע. כל אלה הם אתרי צילום לסרטים מפחידים?
‏אמרת "אתרי צילום לסרטים". ‏-לא, אמרתי אתרי צילום לסרטי אימה.
‏לא, הייתי זוכר אם היית אומר זאת.
‏אני שונא סרטי אימה.
‏למה לצפות בסרט שמפחיד אותי?
‏זה כמו לצפות בסרט שמצמיא אותי.
‏מאיזו סיבה ארצה את זה? ‏אני לא אוהב להרגיש ככה.
‏מימינכם נמצא הבית מה"סיוט ברחוב אלם",
‏"בית פרדי."
‏מגניב!
‏אי אפשר לטעות.
‏הלו? ‏-היי, אני עדיין בדירה שלך.
‏הקאתי בפח.
‏שימו לב לדלת האדומה...
‏אלוהים. לעזאזל, את בסדר?
‏כן, אני חושבת ‏שהייתי צריכה להיפטר מכמה דברים.
‏רוצה שאחזור?
‏או...
‏לא.
‏זה לא כל כך רציני. אהיה בסדר.
‏טוב, כי אם את רוצה, ‏בשמחה אעזוב את זה ואבוא.
‏לא הייתי רוצה לבוא אלא אם את רוצה.
‏לא, אהיה בסדר. תישאר.
‏טוב.
‏אז, את יודעת, תרגישי יותר טוב.
‏אם באיזה שהוא שלב את רוצה שאחזור,
‏פשוט תני קריאה ואגיע אלייך בטיסה. טוב?
‏טוב. תודה, גאס-גאס.
‏טוב, תודה. כלומר, תרגישי טוב. בסדר, ביי.
‏ולכך פרדי משיב,
‏"טוב, אבל אני מקבל את החתיכה הראשונה."
‏אולי נוכל לשאול את הבחור הזה ‏לגבי אתרי צילום נורמליים.
‏כמו "בית שלדון". משהו קליל וכיפי.
‏כמו הבית של "בנות גילמור"? ‏רובי מבין את זה.
‏אתה בסדר, גאס? ‏אתה בסדר? ‏-כן.
‏אתה נראה די ממורמר.
‏כן. אני לא יודע, אני פשוט...
‏אני חושב שכדאי שאלך לבדוק מה קורה עם מיקי. ‏אני מרגיש מוזר להישאר כאן ו... לא יודע.
‏אני מרגיש כאילו זה מבחן או משהו.
‏אם זה נשמע כמו מבחן, זה מבחן, נכון?
‏מתי מישהו אי פעם אמר, "אולי זה מבחן"?
‏ואז מתברר שזה לא היה מבחן.
‏פעם אחת, הלכתי למסיבת סופרבול
‏באותו היום ‏שבו חברה שלי גילתה שיש לה מחלת ליים.
‏קיבלתי "נכשל" במבחן ההוא. ‏-כן.
‏מה אתה חושב, רובי?
‏לקחתי קודם הרבה סמים.
‏אני לא האדם המתאים ‏לענות על שאלות בנושא מע' יחסים.
‏טוב, מה אם לא היית מסטול? ‏-מי מסטול?
‏תקשיב לי, גאס, תקשיב. ‏אתה מוכרח לחזור לדירה.
‏זאת בחינת ההסמכה למע' יחסים ואם תיכשל בה,
‏יגיע יום שבו תחשוב שהכול הולך חלק.
‏יכול להיות שמחר, בעוד שבוע, ‏או עוד חודשים מהיום,
‏כשסתם תשב לך ותגיד,
‏"מיקי, תוכלי להביא לי חטיף גרנולה מהמקרר?"
‏והיא תגיד, "למה שלא תביא אותו מהאוטובוס"?
‏ככה היא תפתיע אותך, ‏ואתה לא רוצה להיות מופתע.
‏בסדר. טוב. ‏-רד מהאוטובוס הזה.
‏סליחה, תוכל לעצור את האוטובוס?
‏מה?
‏אני מצטער, תוכל לעצור את האוטובוס?
‏עצור בצד, אד. יש לנו "חץ שבור".
‏מצטער, אני פשוט...
‏סליחה, חברים.
‏האדון הזה התחיל לפחד יותר מדי ‏מהאימה שהוא ראה. הוא מוכרח לצאת.
‏אני לא מפחד, אני צריך לטפל בחברה שלי.
‏שיהיה, גבר. ‏אתה לא יותר טוב ממני כי יש לך חברה.
‏לא התכוונתי לזה ככה.
‏העלית את ה"חברה", ‏אז אתה חושב שאתה טוב יותר
‏ואתה חושב שאין לי חברה, ואתה צודק, ‏אבל זה לא חשוב, אז לך.
‏מיקי חולה-קי.
‏היי.
‏מה? מה אתה עושה פה?
‏רציתי לחזור.
‏לא הרגשתי נכון להיות שם בזמן שאת פה,
‏אז אני פה. אני רוצה לטפל בך. טוב? אז...
‏עזבת את הסיור שלך למעני.
‏רציתי. זאת הייתה ההחלטה הקלה ביותר.
‏אני רוצה להיות כאן למענך, טוב?
‏אתה יכול להתקרב אליי יותר כי אני לא מדבקת.
‏זאת הרעלת מזון.
‏טוב. אז, אבוא אלייך.
‏היי. ‏-היי.
‏סליחה, אני לא רוצה לשבת ‏על הבהונות הקטנות שלך פה.
‏את בסדר?
‏כן? אז, למה את חושבת שזאת הרעלת מזון?
‏כי כשקיבלתי את קציצת הסרטנים ב"סיפוד נאו",
‏ברגע שנגסתי בה, הטעם היה רקוב.
‏אני לא רוצה לדבר על זה יותר מדי ‏כי זה גורם לרצות להקיא.
‏אני מבין.
‏אלוהים.
‏זה בסדר.
‏טוב, חברים, תתכוננו,
‏משום שהתחנה הבאה שלנו היא "בית וואלאס" ‏מסדרת הסרטים "ליל המסכות".
‏מי זה?
‏מסדרת הסרטים "ליל המסכות",
‏אחד מהשחקנים המפורסמים... ‏-אלוהים אדירים.
‏... שגילמו את "מייקל מאיירס", גלן מיצ'נר.
‏כן!
‏תודה.
‏כן!
‏בבקשה זכרו שניכנס פנימה.
‏נסו לזכור שזה אפשרי ‏רק בזכות אדיבותם של בעלי הבית.
‏תיהנו, בסדר? אבל תנהגו בכבוד,
‏משום שהם מחדשים את המרצפות ‏בחדר המקלחת של האורחים.
‏בטח, אדוני. ‏-רואים? הם מבינים את זה.
‏כן.
‏היי.
‏איך את מרגישה? יותר טוב?
‏מה הבאת לי?
‏הבאתי כל מיני דברים טובים.
‏הבאתי לך את הבחורון הזה.
‏שחיתי את כל האוקיינוס השקט ‏כדי לאחל לך החלמה מהירה.
‏מצטער, זה טיפשי. אני אפילו לא יודע. ‏הבחור שכנע אותי לקנות את זה ולא ממש רציתי.
‏אבל קניתי לך כמה דברים בסיסיים.
‏קניתי קצת תה ואת התרופה שרצית.
‏קנית לי "יו-אס וויקלי"?
‏וקניתי לך את זה.
‏רק למקרה שתהית ‏אם ה"כוכבים" הם אנשים כמונו.
‏באמת תהיתי, תודה.
‏בבקשה.
‏תודה שקנית את כל הדברים האלה.
‏בטח, מותק.
‏רוצה לשתות משהו?
‏משקה "גטורייד".
‏קנית "גטורייד" כחול?
‏מהאופן שבו אמרת את זה, את אוהבת כחול?
‏חשבתי שהוסכם ברמה עולמית ‏שזה הטעם הגרוע ביותר של "גטורייד".
‏טוב. סליחה.
‏פשוט כשאתה ממש חולה ‏אתה יודע בדיוק מה אתה רוצה.
‏טוב, כן, אני מניח.
‏אני לא מאמינה שהם השאירו את אותן הנורות.
‏אפילו את אורות חג המולד. ‏-המשפחה שלו פשוט ישבה שם.
‏איך היה? זה היה מפחיד? ‏לא. פישלת.
‏זה כמו קרנבל שם בפנים. זה אדיר. ‏-כן. מייקל מאיירס ממש אוהב אותנו.
‏הודות לקווין. ‏-כן.
‏רק העמדתי פנים שאני לא יודע מי הוא.
‏מפורסמים מתים על זה. ‏-כן.
‏אני חושב שזה גורם להם להרגיש רגילים. ‏אבל הם לא, הם הרבה יותר טובים.
‏פי עשרה יותר.
‏אז, לקראת סוף הסרט, ‏ג'יימי לי קרטיס מתחילה להגיד לי,
‏"גלן, אתה ה'מייק מאיירס' ‏הכי טוב שהיה לנו."
‏ואני כאילו... ‏-"הכי טוב."
‏כן, אני מניח שזאת מחמאה.
‏זאת מחמאה. זה מאוד יפה.
‏אז, מתחשק לכם לעשות משהו?
‏למה אתה מתכוון?
‏לא יודע.
‏ללכת מפה, לשתות משהו, לבלות. למה לא, נכון?
‏כן, כדאי לנו. ‏-בטח.
‏אני מניח שנוכל למעט זמן. ‏-בואו נבלה עם גלן מיצ'נר. ‏"מרקי, מרק ‏כולם אוהבים את המרק-רק
‏מיקי, שתי מעט מרק-רק ‏כולם אוהבים קצת מרק"
‏הטלפון שלך זמזם. זה נראה ש...
‏החברים שלך מבלים עם איזה זקן אחד.
‏לעזאזל! הם מבלים עם "מייקל מאיירס".
‏הם מבלים עם הבחור הזה, גלן. ‏הוא שיחק את "מייקל מאיירס".
‏מה שמגניב בו היה,
‏שהוא היה הבחור ‏שהשאיר את החותם שלו על הדמות.
‏לא משנה, זה בסדר.
‏מצטערת, פשוט קשה לי לעקוב.
‏אלוהים. הם פשוט מבלים עם גלן מיצ'נר.
‏הם ממש נהנים עם גלן מיצ'נר.
‏הוא מחבק את רובי.
‏אז, מה?
‏רובי וגלן מיצ'נר הם כמו חברים טובים עכשיו?
‏מה לעזאזל? בן אדם...
‏- קבוצה -
‏היי, חבר.
‏אתה בסדר?
‏לא, יש לי כאב חזק בבטן.
‏גם ממש חם לי ואז נהיה לי קר, ואז...
‏לעזאזל... ככה הרגשת?
‏בדיוק הקאתי, אז...
‏יש לך בחילה?
‏כן.
‏אני לא רוצה לדבר על זה, כי אם אדבר על זה,
‏זה יקרה, אז בואי לא ניכנס לזה.
‏בואי פשוט... בואי נשתוק.
‏נשתוק עכשיו.
‏מצטערת, באמת חשבתי שהייתה לי הרעלת מזון.
‏למה שתצטערי, מיקי?
‏טוב, כי אתה חולה.
‏נכון.
‏טוב, אני מצטער שאני חולה, ‏כי עכשיו אני לא יכול לטפל בך.
‏אז, זה מבאס יותר בשבילך. אז, מצטער.
‏לא, אני מרגישה שהבחילה עוברת, אז אני בסדר.
‏מה אתה עושה? תפסיק להכות את הראש בקיר.
‏לא. ‏-לא?
‏זה לא מוצא חן בעיני.
‏טוב, אני יכולה לעזור?
‏לא. ‏-לא?
‏אני בסדר, הכול בסדר, תישארי שם.
‏אני לא אוהב שמטפלים בי. ‏זה גורם לי להרגיש שלא בנוח.
‏אני לא רוצה להיות לך לקוץ בישבן.
‏טוב? ‏-טוב.
‏מצטער, אני לא מנסה להיות שמוק. אני פשוט...
‏אני פשוט צריך להתרחק ו...
‏כמו שבעלי חיים עושים ופשוט למות, ‏או להיכנס לתרדמת או משהו.
‏אבל אשאיר את הדלת פתוחה, טוב?
‏כדי שאם תצטרכי משהו, ‏אני לא מתעלם ממך, אני פשוט...
‏לעזאזל.
‏תודה. ‏-קחו "שוט".
‏כן, יש הרבה כוסות ל"שוטים". ‏-כן.
‏יש הרבה כוסות ל"שוטים" להרבה שתייה.
‏עכשיו. למייקל מאיירס.
‏כן.
‏למייקל מאיירס. ‏-מייקל מאיירס.
‏כן!
‏בואו נתחיל לקשקש.
‏קדימה.
‏חרא. לעזאזל, לכל הרוחות. ‏-אתה רוצה עזרה או שאתה...
‏הצלחתי. מגניב, בן אדם.
‏מגניב.
‏טקילה טובה, נכון? ‏-כן.
‏טוב, מתחילים לקשקש.
‏כולכם משוגעים על סרטי אימה, נכון? ‏-כן. ‏מה סרט האימה המפחיד, האהוב עליכם?
‏אני די מפחד עכשיו, למען האמת.
‏החבר'ה האלה.
‏אתה בחור מצחיק. צחוק, זה העניין.
‏טוב. אז אשאל שאלה אחרת, חכמולוג.
‏מה הפחד הגדול ביותר שלכם?
‏רוחות. בלי ספק, רוחות.
‏כולנו יודעים שרוחות לא קיימות.
‏כשאתה מת, אתה מת. זה הכול. סוף הסיפור.
‏טוב. מה הפחד השני הגדול ביותר שלך?
‏בטח שחברה שלי תיפרד ממני.
‏טוב. תן לי לראות תמונה שלה. ‏-תמונה?
‏כן, משום שהעצה שלי היא לעמוד מול הפחד שלך.
‏וזה אומר לי ‏שאתה צריך לעזוב אותה עכשיו. טוב?
‏למי יש תמונה? ‏-אני יודע שיש לי אחת כאן איפשהו.
‏רגע. ‏-הנה היא.
‏מעולה. טוב.
‏שכח מזה! אלוהיי!
‏מתת ועלית לשמיים. ‏אתה צריך לשמור על זאת, כן?
‏טוב, זאת התוכנית שלי.
‏איש-ית, זאת התוכנית. טוב. ‏-כן.
‏אין לך מה להתבייש שם בעצמך, רגליים.
‏טוב. לא.
‏לא, תודה לך. אבל אני מודה לך מאוד.
‏ומה איתך, איש בג'ינס?
‏מה?
‏כן. אז, אתם אוהבים לחגוג?
‏אני לא יודע אם אני רוצה לחגוג עם... ‏-אני אוהב מסיבות. הן דבר נהדר.
‏טוב. בסדר.
‏תרשו לי להכין קצת פופקורן. תישארו פה. טוב?
‏אנחנו חייבים לעוף מפה מיד.
‏כן, זה נעשה מוזר. ‏-קדימה.
‏אני מקווה שאתם אוהבים חמאה מרגיעה.
‏טוב, אני מתחפף מפה. ‏-זה מוזר. הוא מפחיד.
‏אנחנו לא יכולים לעזור בלי לומר שלום. ‏-מי הוא?
‏כריס, תחזור. חבר'ה, הוא מכין לנו פופקורן.
‏זה תקוע. ‏-לצד השני.
‏מה אתה עושה? אתה נועל ופותח את זה!
‏זה תקוע, בסדר? אני מסובב את זה! ‏-מה הבעיה שלך?
‏כריס!
‏חבר'ה, הוא מפצפץ פופקורן בשבילנו.
‏טוב. אז הכנתי כמות קטנה, רק חצי קערה...
‏לאן כולם נעלמו?
‏החבר'ה האלה... ‏הם לא אוהבים חמאה בפופקורן שלהם.
‏הם צריכים לעבוד מוקדם, ‏אז הם לא רצו אצבעות חלקלקות.
‏יודעים מה?
‏שילכו לעזאזל. בדיוק. לעזאזל איתם!
‏יותר בשבילנו, נכון? כן! ‏-כן!
‏בואו נזלול, אנשים. ‏-גלן!
‏טוק, טוק.
‏היי.
‏ניסיתי את משקה ה"גטורייד" הכחול שלך.
‏זה לא היה נורא, למעשה. ‏-זה די טוב, נכון?
‏רוצה קצת?
‏בואי נראה. בואי נבחן את זה.
‏זה טוב.
‏אוהב את זה לנצח.
‏אני יכולה לשבת איתך ‏או שאתה רוצה להיות לבד?
‏בואי לכאן.
‏מיקי שלי. בואי לכאן.
‏בואי נהיה חולים.
‏זה ממש התיש אותי. ‏אני לא חושבת שאפילו סטלה הייתה כל כך חולה.
‏רגע, סטלה הייתה חולה?
‏כן. ‏-איך חולה? כמונו חולה?
‏עכשיו כשאני חושבת על זה, כן.
‏אחריה, אולי עוד שני אנשים חלו.
‏מה לעזאזל?
‏מיקי, זה...
‏זה בסדר, אבל זה תמוה בעיניי,
‏כי אם אני הייתי עובד במקום ‏שבו מישהו שאני עובד איתו חלה,
‏ואז הייתי רואה ‏עוד שניים או שלושה אנשים חולים,
‏הייתי אומר, ‏"אני צריך לחטא את עצמי עכשיו כמו מטורף,
‏ולשים את עצמי בהסגר משאר היקום."
‏אני מצטערת שאין לי פחד מחיידקים כמו שלך.
‏אל תעשי ממני איזה "הווארד יוז", טוב?
‏זה פשוט עניין של אחריות.
‏אם אני הייתי חולה, הייתי יודע
‏איפה חליתי, איך חליתי, למה, מתי.
‏זה פשוט תמוה בעיניי. אני לא מבין את זה.
‏סליחה. אלוהים.
‏פישלתי ואתה מושלם. מה אתה רוצה שאגיד?
‏אני פשוט... אני לא יודע ‏איך יכולת להיות כל כך מעורפלת בקשר לזה.
‏את...
‏את חושבת?
‏לא אכפת לך? איפה הראש שלך?
‏כל כך מרושע. ‏-אני לא מנסה להיות מרושע.
‏אולי הייתי מעורפלת משום שהייתי חולה.
‏אני לא מנסה להיות מרושע.
‏אני רק מנסה להגיד מה אני הייתי עושה במצב ‏ושאת לא עשית את זה.
‏אני מניח שסדרי העדיפויות שלך שונים, ‏וזה בסדר, אבל...
‏לקציצת הסרטנים ההיא אמש היה טעם רקוב, גאס.
‏ולא הייתי חולה ואז פשוט הקאתי.
‏זה לא נשמע לך כמו הרעלת מזון?
‏מה?
‏אני מוכרח לקום שוב לשירותים...
‏משום שאני חולה לעזאזל.
‏אני מוכרח לקום שוב לשירותים, ‏וזה גיהינום, מרכז חלומות הבלהות.
‏לילות כאלה ממש מוסיפים שיער על הפטמות.
‏רנדי?
‏יש לי, כאילו, וידוי.
‏באמת? ‏-כן.
‏שיקרתי לך קודם ‏כשסיפרת על הפחד שלך מהעל טבעי.
‏למה אתה מתכוון?
‏אני מדבר על רוחות רפאים, רנדי. ‏רוחות הן אמיתיות לעזאזל.
‏נו, באמת. לא, הן לא. אני טיפש.
‏הן אמיתיות כמו שאמיתי יכול להיות.
‏אמיתיות כמו חייזרים.
‏פעם הייתי מלך העולם.
‏הייתי מייקל מאיירס המזדיין.
‏ועכשיו תראו אותי.
‏מפסידן.
‏הצטמקתי ביותר מסנטימטר בשנה האחרונה.
‏לא איבדתי...
‏משקל.
‏אני תפרן.
‏ואני גר בדירה מסריחה.
‏אז, אתה רוצה לדעת ‏איך אני יודע שרוחות קיימות, רנדי?
‏אתה מסתכל על אחת. עכשיו.
‏אבל...
‏זאת מטפורה.
‏אתה יודע איך זה לחבוש מסכה רוב היום?
‏אז, אגיד לך משהו.
‏זה לא כיף.
‏כל אחד יכול היה להיות תחת המסכה ההיא.
‏אני לא משלה את עצמי.
‏יום אחד הייתה לי חמרמורת כל כך קשה ‏שביקשתי מבן דודי להחליף אותי...
‏ואף אחד אפילו לא הרגיש ‏שהוא שיחק את "מייק מאיירס".
‏והוא רואה חשבון מזדיין.
‏ועכשיו, כשממש נפתחתי אליך, ‏ממש בגובה העיניים,
‏חשבתי, "אתה תעזוב אותי, ‏בדיוק כמו החברים שלך.
‏בדיוק כמו שכולם עוזבים אותי."
‏היי...
‏אני לא הולך לשום מקום.
‏אתה יודע שאתה הסיבה ‏שאני מפחד כל כך מסרטי אימה?
‏לא. תפסיק.
‏הבחירות שעשית...
‏כמו, כשזזת והיית כולך נוקשה, ‏כאילו שלא יכולת לזוז בכלל.
‏כן.
‏ואז פתאום רצת ממש מהר!
‏כן, זה סימן ההיכר שלי.
‏אבל עכשיו הכרתי אותך, הכרתי אותך ה"אמיתי".
‏את האיש מאחורי המסכה, מבין?
‏אני כבר לא מפחד.
‏לא אצטרך לפחד עוד לעולם, כי...
‏יש בך יותר מאשר מסכה. אתה כאילו...
‏אתה הגיבור שלי.
‏אתה לא חייב להגיד את זה.
‏זה נכון.
‏אתה מייקל מאיירס.
‏לא.
‏אתה יותר טוב.
‏אתה גלן מיצ'נר.
‏רנדי, רק רציתי לומר ש...
‏אולי...
‏אם אתה לא עושה משהו, אולי...
‏נוכל לצפות באחד מסרטי "ליל המסכות"?
‏אני אשמח מאוד. ‏-נהדר.
‏אדליק את מכשיר הווידאו. הוא בחדר השינה.
‏לעזאזל, זה מבאס.
‏זה ממש מבאס, מיקי.
‏אם הייתי יודע שאת מדבקת...
‏היית הולך להסתובב עם החברים שלך,
‏שזה מה שרצית לעשות בכל מקרה?
‏הייתי מתרחק ממך. ‏הייתי שוטף ידיים. לא הייתי מנשק אותך.
‏אתה רואה? זאת הסיבה שלא רציתי את עזרתך, ‏משום שזה תמיד מותנה במשהו.
‏זה לא מותנה בכלום, מיקי. טוב?
‏זה לא ממש עוזר כשאתה מצפה למשהו בתמורה.
‏אתה תמיד סופר נקודות. ‏-אני לא סופר נקודות.
‏את פשוט לא מאמינה ‏שהייתי רוצה להיות כאן איתך.
‏כן, ואתה יודע למה אני לא מאמינה לזה?
‏כי כשסיפרתי לך שאני חולה, היססת.
‏לא רציתי לרוץ אלייך,
‏משום שידעתי שזה ידחה אותך.
‏מה?
‏את רוצה שאהיה חבר מניאק.
‏את רוצה שאהיה הבחור שמבלה עם החברים שלו
‏ומתייחס אלייך כמו חרא. אני לא יודע.
‏כן, אתה באמת לא יודע.
‏יצאתי עם הבחור הזה 16 פעם. ‏אני לא רוצה את החרא הזה יותר.
‏ואני לא רוצה להיות ‏הבחור התלותי והנדבק שלוחץ יותר מדי...
‏תהיה מי שאתה לעזאזל!
‏אז אני הבחור שעושה שטויות ‏משום שהוא מפחד להיפגע.
‏כן. נחש מה? כמו כולם.
‏למה את צועקת עליי? ‏אני בסך הכול רוצה שתרגישי טוב!
‏אני יודעת שאתה רוצה שאבריא ‏כי אתה אוהב אותי!
‏כן, ואת אוהבת אותי!
‏אני אוהב אותך.
‏גם אני אוהבת אותך.
‏זה כל כך מטופש. ‏-אני יודעת.
‏טיפשי.
‏אני מצטערת שהדבקתי אותך.
‏נעבור את זה.
‏בואי לכאן.