UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Ascultă...
Dacă faci livrarea și lași pachetul la ușă...
și îl fură cineva, e vina ta.
Deci dau 100 de dolari pe altă mașină de bărbierit, deși am plătit deja una.
Ce afaceri faceți voi! Mersi!
- S-a întâmplat ceva? - Oarecum.
M-am mutat recent și cineva îmi fură corespondența.
O fi puștiul proprietăresei, e un nemernic.
Nu știam că te-ai mutat.
De la separare, Arya stă într-o locuință, iar eu și Denise locuim cu ea cu rândul.
Există și avantaje.
Ai cuibușorul tău de nebunii.
Aș vrea eu! N-am mai făcut sex de la divorț.
La naiba! Serios?
E povestea vieții mele. Făceam sex mereu.
Credeam că voi fi un rechin hrănindu-se frenetic,
dar sunt doar o anghilă amărâtă, fără penis și fără sex.
Păcat, îi doresc anghilei să facă sex.
Da. Voiam să-ți vorbesc despre filmarea aia.
A fost excelentă. Arya a fost grozavă.
Nu poate juca în filmul tău.
Poftim? Dar joacă deja în film. Am filmat scenele.
Nu e un film profesionist, nu?
Fără supărare, dar, dacă iese o porcărie,
o să-l vadă lumea și o să-i afecteze cariera.
Nu-i chiar o porcărie, e...
E ciudat că nu ne-ai întrebat dacă poate juca în acest film.
Nu crezi că-i ciudat? E un copil.
Nu negociezi cu o adolescentă
ca să facă ce vrei tu.
Am încercat să am inițiativă. M-am gândit că așa fac marii mahări.
Se impun, apoi imploră iertarea, dar...
Nu vreau să-ți stric ziua, dar nu poate să apară în filmul tău.
Dacă apare, te vom da în judecată. Nimeni nu-și dorește așa ceva.
Atunci, nu-mi strica ziua și spune-mi:
„E grozav și te susțin, Gus.”
Gustări cu fructe. Serios?
Ce comoară am găsit!
Haley, știu că te temi. Toți ne temem.
Spune-mi ce ai văzut până nu mai e ucis careva.
Mi-au amenințat familia. Dacă urmez eu?
Bine.
În regulă. Așadar...
Dacă nu apare Arya, ce ne mai rămâne?
- Nimic. - Nu vorbi așa.
Să gândim pozitiv.
A fost martoră la crimă. Fără scena ei, finalul n-are logică.
Stați puțin!
La dracu'!
A venit Mickey, trebuie să încheiem.
Ce variante am?
Putem să folosim tot ce avem și să facem un trailer.
Trebuia să fie o miniserie în șapte părți, nu un clip de două minute.
Nu știu, poate că e mai bine așa. Arătăm părțile bune.
Cum adică „părțile bune”? Există și părți rele?
Scenariul e excelent.
Ai făcut o treabă bună, dar cred că realizarea filmului...
- Oprește-te, altfel îmi dau lacrimile. - Da.
Bine.
- Hai să facem trailerul. - O să iasă bine.
Proiectul ăsta o să ajungă o reclamă de 30 de secunde.
Nici asta nu-i o idee rea.
- Bună! Scuze! - Ce faceți aici?
- Discutam. - Bună!
Magia filmului? Cum merge?
Excelent.
Ce e? Simt o oarecare încordare.
Nu-i nicio încordare. Discutam despre film.
- Ne vedem mai târziu. - Bine.
- Pa! - Pa!
Distracție plăcută în Dakota de Sud!
- La dracu'... - Dă-mi voie! Gata?
- Da. - Bine.
Ce crezi? Avem cel mult cinci minute reușite.
Mă gândeam la trei.
Poate scoatem trei și jumătate.
- Ești bine? Pari cam frământat. - Frământat?
Încerc să spun că ești stresat, dar fără să pun etichete.
Am înțeles. Atunci, da, sunt foarte frământat.
Nu știu ce să zic.
Mă stresează ideea de a-mi vizita familia.
Îi iubesc, sunt grozavi.
- Dar... - Dar...
Uneori, nu știu când să se oprească.
Te previn, tata poate părea morocănos sau rău,
dar e de fapt doar liniștit și retras.
Iar mama e mai gălăgioasă uneori, mai ales după câteva pahare.
Gălăgioasă, dar amuzantă.
Sunt de treabă, îi iubesc. Serios, sunt grozavi.
E cea mai drăguță gargară pe care am auzit-o vreodată.
Nicio grijă, va fi bine.
Știu. Sincer, vreau să-ți placă.
Bine.
Sunt cam conservatori.
- Nu vreau să-ți zic s-o lași mai moale... - Am priceput.
Nu voi discuta despre avort... decât după cină.
Bine. Mersi!
Îmi faci un hatâr? Îmi spui dacă simți un miros în casă?
Orice casă are un miros.
Știu. Doar că...
Am crescut cu mirosul ăsta, nu știu ce e.
- Bine. - Nu îl pot identifica.
- Asta e ideea. - O să inspir adânc.
Bine. Cred că...
- Cred că ai mei s-au culcat. - Bine.
- Cred că putem intra. - Desigur.
Spune-mi, a ce miroase?
A detergent de rufe, a șuncă și a...
- Shalimar? E parfumul mamei tale? - Ai nas bun.
Gussie? Tu ești?
- Cerule! Bună, mamă! - Scumpule!
Bună!
- Ce bine arăți! - Mulțumesc.
- Bună, tată! - Salut!
Mă bucur să te văd. Mamă, tată, ea e Mickey.
- Încântat. - Mickey!
- Am sosit. - Mickey, eu sunt Vicki.
Priviți-ne! Mickey și Vicki.
- Am putea fi un duet vocal. - Am putea, desigur!
- Cum a fost drumul? - Destul de bun.
Ați venit pe 212?
Pe 212 spre 14 West.
- Bine ați făcut. - Da.
V-o fi foame. Încălzesc niște cartofi cu brânză.
- Cartofi cu brânză? - Da.
Cele două delicatese din Dakota de Sud la un loc.
Colesterolul meu a ajuns la 500, dar nu-mi mai pasă.
- Sunt delicioși. - Așa-i?
Tuturor le plac cartofii cu brânză ai mamei.
- E cea mai bună bucătăreasă. - Mă bucur că mănânci, Gus.
Era atât de slab, că mă temeam că o să cadă prin fund.
Dragă...
Cerule!
Mickey, Gus ne-a zis că lucrezi la radio.
Da, e o producătoare de succes. E grozavă!
- Impresionant. - Mulțumesc.
Dar tu, scumpule? Cum e serviciul?
Bine. Witchita merge bine.
Și tocmai am terminat filmul meu, sunt încântat.
Sper că ne-ai cheltuit banii cu folos. Mama zice că joacă și Arya, așa-i?
Arya? Da, joacă și ea.
Dragă, unde am văzut-o?
Era în filmul ăla... Cum se numea? Cu polițistul din serial.
Adu-mi aminte!
Care polițist? David Caruso?
Nu. Ăla în care anchetau totul.
Ăla de pe Canalul 4, care nu-i place lui Beverly.
Ăla cu crimele sexuale?
Nu, ăla îi place.
Doamne! Numai la asta o să mă gândesc acum.
Arya are altă slujbă în vedere?
Ai face bine să ai și tu.
Nu lași un serviciu până nu găsești altul.
- Am dreptate, Mickey? - Absolut.
Dacă nu v-ați săturat, mai este mâncare. Sau ne putem muta dincolo, să stăm comod.
Da.
- Astea ce-s? - Preferatele băiatului meu.
- Din câte îmi amintesc. - Da.
Sunt rulouri cu murături.
Castraveți murați și brânză topită, totul învelit în șuncă.
Oare cum am putut trăi fără să gust?
- Încă o delicatesă din Dakota de Sud. - Sunt delicioase, așa-i?
- Vin vreți? - Nu, mersi!
- Mickey, bei vin? - Mamă, nu e nevoie.
Las-o pe ea să răspundă.
Nu vreau, m-am lăsat de băut.
Bravo! De cât timp?
- Nu-i frumos să întrebi. - Nu-i nimic.
Bine... Când te-ai lăsat? Înainte de a ne cunoaște, așa-i?
- Nu. - Poftim?
Nu mă lăsasem când ne-am cunoscut.
Dar cam pe atunci, așa-i?
- Desigur. - Da.
- Eu pot să... - Bea liniștită.
Bine, îmi rămâne mai mult.
Vorbeam despre slujbe. Voi cum vă descurcați?
Precis e greu să fii director de școală.
Tot mai greu. Săptămâna trecută, un puști m-a făcut fascist.
Din fericire, are pasiunile lui.
Pescuitul și vânătoarea.
- Vrei să-ți arăt armele? - Tată!
E târziu. Nu vrea să vadă arme.
Arată-mi armele!
- Asta-i cu închizător cilindric. Ține-o! - Bine.
- Ia să vedem. - Proptește-o în umăr... Da, așa.
Ai mai pus mâna pe vreo armă? Așa aș fi zis. Ai un talent înnăscut.
Are dreptate! Îți șade bine.
Nu ți se pare ciudat?
Nu, acum înțeleg atracția față de arme.
Nu te credeam pasionată de vânătoare.
Mănânc fripturi. Asta înseamnă să omori vaci.
N-aș împușca un tigru alb, dar sunt destule păsări care nu-mi plac.
Vino în octombrie, la fazani. Merg anual cu Ken. Pușcă cu alice.
- Da, urăsc fazanii. Vin, spune-i lui Ken. - Îi poți spune personal.
Mâine-dimineață, la prima oră, vine cu familia pe aici.
Iar Caroline și Andrew vin în seara din ajunul petrecerii.
- Petrecerea? - Da.
Abia aștept petrecerea!
- Patruzeci de ani? - Da. Vreți să vă spun ceva?
Au trecut pe nesimțite.
Eu i-am simțit pe toți patruzeci.
De când vă cunoașteți?
Cât să fie? Opt luni?
Peste 39 de ani, o să vă dați seama despre ce vorbesc.
- Sunt o pereche drăguță, așa-i? - Așa-i.
Ce drăguți sunt!
- Îmi place aici. - Da?
Parcă m-aș fi întors în timp, ca să văd cum trăia adolescentul Gussie.
Da. Dacă pereții ar vorbi, ar spune...
„Băiatului îi place să o frece.”
Chiar îmi plac mult părinții tăi.
Mă bucur. E clar...
E clar că și ei te plac.
Am văzut în ochii lor. Te priveau cu drag.
Nu știu de ce-ți făceai griji.
Tatăl tău nu e de speriat, e simpatic. La fel și mama ta.
Da, așa e.
Ei sunt mai rezervați din fire.
Voiau să facă o primă impresie bună.
În fine, crede-mă,
sunt foarte fericit că-i placi și te plac.
Tatăl meu ți-a plăcut.
Dar am înțeles că nu s-a purtat mereu frumos cu tine.
Trebuie să înveți să ierți.
Resentimentele sunt ca jarul.
Până la urmă, te frigi.
Așa se zice la Alcoolicii Anonimi?
Ar mai fi: „Resentimentele sunt ca otrava, doar că o bei tu sperând să moară altul.
Și: „o floare se deosebește de o buruiană doar prin eticheta pe care i-o pui.”
- Îmi place asta cu buruiana. - Am terminat în forță.
Da, asta a fost bună.
Cu fratele meu, Ken, va fi mai greu.
E dl Expert. Îți va spune că tot ce faci e greșit...
Vrei să facem sex? Da.
Ai mai făcut sex în patul ăsta?
Nu. Aduc o sticlă de șampanie, s-o spargem de tăblia patului?
- Nu vreau să... - Ce e?
Să nu-i trezim pe ai mei. N-ai putea să te prefaci că sforăi?
- Mi-ai tăiat cheful. - Scuze.
- Bine. - Bine. - Scoate ce sunete vrei. - Bine.
Treziți-vă!
- O fi devenit un găgăuță? - Bună!
- În sfârșit! - Bună!
S-a trezit.
Vino încoace! Bună dimineața! Bună, Kelly!
- Bună! - Kelly, Ken, ea e Mickey.
Bună!
- Mickey... - Scuze că v-a trezit Nina.
Nu-i nimic. Oricum trebuia să ne trezim.
Eu am alt ritm. Nu pot dormi atâta. Mă trezesc zilnic la 5:30.
- Cafea? - Mersi! Bună dimineața!
Bună dimineața!
Nu prea ai parte de somn cu el.
- L-ai auzit vorbind în somn? - Taci!
O dată sau de două ori. E simpatic.
Mai știți când v-am chemat să vedeți cum vorbea în somn?
Se plimba și zicea: „Facem focul aici!”
Era drăguț!
A fost amuzant. Visa că e cu cortul.
Poate că visam că fac un foc pentru cei dragi.
- Nu știu. - Cred că asta era, Ken.
- Nu-i cazul să... - Bine.
Gata. Te iubește.
Desigur, îl tachinam. Mă bucur că sunteți aici.
- Drăguț. - Mulțumesc.
Foarte drăguț.
Ce planuri avem pentru azi?
Doar n-o să stăm în casă. Aveți chef de Cornhole?
- Cornhole e un joc? - Nu știu ce să zic...
Facem echipe și jucăm pe bune?
- Desigur. - Tată, joci cu Kelly.
Mama, cu Gus. Joci cu mine?
- Da, haide! - Aș putea face eu echipă cu Mickey.
Nu, vreau să echilibrez echipele.
Un jucător bun cu unul... fără experiență.
- Da. - Deci...
- Mama are experiență, deci tu ești... - Bine.
- Da, te ajut.
- În regulă. - Bine.
- Vine! - La naiba!
E-n regulă, tată.
- De ce ai făcut asta? - Așa mi-ai făcut și tu acum două runde.
Așa se joacă Cornhole!
- Așa se joacă Cornhole! - Da!
- Ken și Mick! Sunteți buni! - Da.
- Îi învingem data viitoare. - Nu-i nimic.
Nu-s competitiv, nu-mi pasă. Așa că nu-i nimic. Ați jucat bine!
Învinșii strâng lucrurile!
Ce dracu'?
Ce scârboșenie!
Chris, ești prin preajmă? Am o mică urgență casnică.
- Te-a prins cântecul. - Da, e bun.
Ascultă îngerul ăsta.
- Ce dracu'? - Băga-mi-aș!
- Ce e? - S-a înfundat scurgerea.
Credeam că ești plecat toată ziua.
Da, îmi era foarte cald.
S-a mai întâmplat? Întreab-o pe Mickey.
Nu-i plăcut să primești un telefon urgent când ești plecat. Rezolv eu.
Crezi că poți?
Nu știu. Tu poți?
Nicicum. Mai bine chemi instalatorul.
Ești supărată pe mine?
Mă seacă chestia asta.
Lăsând asta la o parte, te-ai purtat ciudat cu mine.
Ești mereu țâfnoasă și n-am mai făcut sex de...
Putem avea discuția asta când nu-s plină de nervi?
La dracu'!
Ce e?
Mă seacă chestia asta, fir-ar să fie!
- Bună! Intră! - Bună!
Bună! E și Randy aici.
- Salut! - Salut, Chris!
- Salut! - Ce mai faci?
I-am zis lui Chris despre scurgere. A zis că trece să vadă despre ce-i vorba.
- Da... Ați chemat instalatorul? - Da.
Puteai să-mi spui mie, Bertie.
Da, dar lipseai toată ziua
și ai zis clar că nu poți rezolva.
Nu toți au aparat de desfundat.
- Dar... - E un șarpe de desfundat.
M-aș fi descurcat.
Eu pot să plec... Ți-l împrumut dacă vrei. E simplu.
- Chestia asta iese și prinde părul... - Nu, rămâi.
O putem repara împreună.
- Folosim șarpele. Excelent. - Bine.
Mickey, cum a fost? Mulțumesc, părinte. Ți-a plăcut?
N-o bate la cap cu asta. Mulțumesc, părinte.
- A fost foarte liniștitor. - Am văzut că ai luat cuminecătura.
N-ar fi trebuit? Mi-a zis Gus să n-o iau.
Catolicii consideră că pâinea și vinul sunt trupul și sângele lui Iisus.
Am vrut să știi.
De aceea am luat-o. E ca creierul de vită pentru Anthony Bourdain.
Mă bucur că ai gustat.
Și eu. E bine să încerci de toate, măcar o dată.
Și părintele Tom? Așa-i că are predici bune? E inteligent.
Tu crezi că-i drăguț. Mama ta e îndrăgostită.
- Ba nu! Nu mai vorbi așa. - Ai zis că-i chipeș.
Pentru că m-ai întrebat. Arată bine, dar nu-i ca Jimmy Smits.
- Gus, mergi des la biserică în LA sau... - Da... Încerc să merg.
Fii serios! Măcar crezi în Dumnezeu?
Bine, lăsați inchiziția spaniolă.
- Ne vedem acasă. Bine? - Bine.
Vreau să-i prezint orașul lui Mickey. Facem un tur rapid și venim și noi.
- Bine. Ne vedem mai târziu! - Pa!
- Nu te-am văzut mergând la biserică. - Am mințit.
Da.
- Gata, s-a rezolvat. - Minunat! Mersi!
- Da. - Da. Mersi, Chris!
Eu plec.
Bine. O să fac un duș, dacă e reparată.
- Foarte bine. - Bine.
- O zi bună, amice! - La revedere!
La revedere!
Știe despre noi?
- Părea gelos. - Nu.
Cred că-i gelos pentru că ai reparat rapid scurgerea.
A fost grozav, apropo. Felul în care ai făcut-o...
- A fost incredibil. - Mersi!
Doar că...
N-ar trebui să ne combinăm cât timp sunteți încă împreună.
Bine, dar... Ce vrei să spui?
Dacă te-ai despărți de el, nu m-aș mai simți vinovat.
Vreau să mă despart de el. Dar e foarte greu.
Îmi placi foarte mult.
Și tu mie.
- Mă duc să înapoiez ăsta. - Bine.
- La revedere! - Pa!
Acolo am avut prima slujbă.
Apropo, îți mulțumesc că te-ai prefăcut că-ți place la biserică pentru ai mei.
- Înseamnă mult pentru mine... - Nu, chiar mi-a plăcut.
- De ce? Ție nu? - Nu, nu mi-a plăcut.
Cred că te-ar înțelege. Ar trebui să ai încredere în ei.
Știu că te înțelegi bine cu ei, sunteți prieteni la cataramă, așa că...
- Ce vrei să spui? - Ce?
Nu știu, văd că acum ești mare fan biserică, arme și Cornhole.
Sunt surprins, nu te mai recunosc. Asta e.
Te miră că mă înțeleg cu familia ta?
Până să venim, îți făceai griji că n-o să ne înțelegem.
Acum te oftici că ne înțelegem?
Recunosc, nu are logică.
Sunt ciudat. Asta e. Ai dreptate.
Chiar acolo am fumat prima țigară cu prietenii.
Iar acolo
am vomitat chili în fața prietenilor imediat după aceea.
Te înțeleg. Ai ce ai cu ai tăi.
Dar încearcă să-i vezi prin ochii mei, vei vedea că sunt foarte drăguți.
Ai dreptate.
Când ne întoarcem, relaxează-te și bucură-te de prezența lor, cum fac eu.
Ești foarte isteață. Mersi!
- Ești cea mai isteață. - Știu.
Amicii tăi sunt idioți. Ruby abia leagă două vorbe.
- Dă-mi pistolul cu apă. - Nu, e al meu.
- Tata l-a cumpărat pentru mine. - Ba pentru amândoi.
Ba nu.
- Uită-te la tine! - Cerule!
Oare de ce mă amuză atât de tare? Priviți aici...
Mă bucur că filmarea e dinaintea pubertății, când s-a dezlănțuit iadul.
Altfel, ai fi văzut...
un coș mare și o puțulică mică de tot.
Mă bucur că avem dovada.
Putem dovedi la tribunal ce nemernic erai.
- Nu eram. Ce am găsit să fie al meu! - Te jucaseși și tu cu pistolul, Gus.
- Salut, familie! - Slavă Domnului!
Scoateți covorul roșu.
Doamne! Lina-mezina!
- Ce faci? - Bine. Bună!
- Bună, fetițo! - Bună, tată!
- Bună! Mă bucur să te văd. - Și eu.
Bună! Mă bucur să te văd.
- Ne-a fost așa de dor de tine... - Vezi să nu!
Caroline, ea e Mickey. Mickey, Caroline.
Am auzit numai lucruri bune despre tine.
Perfect! Toți ați fost mituiți, așa-i?
Am avut eu grijă.
Văd că ați pus un film clasic, de familie, pentru invitata noastră.
Dacă tot sunteți amândoi aici în carne și oase,
mă gândeam că am putea încerca să...
- Nu! - Fii serioasă!
O clipă! Ce-i asta?
Au făcut un spectacol în copilărie. Un spectacol grozav.
Era drăguț, acum e doar ciudat.
Grotesc, asta e.
Grotesc? Îmi place. Haide, Gus!
Haide, te rog!
- Bine. - Cum?
- Gus, ai cedat! - Să luăm lucrurile.
- Am costumele, le aduc. - Te ajut. Așa e Gus! A cedat!
Cred că e repetiția generală.
Bravo!
- Era drăguț când erau mici. - Ca înotul sincron.
Tot trist era... Gus cel drăguț și trist.
Ne-ați văzut interpretând un cântec despre bucuria orgasmului feminin.
Deci felicitări!
Mulțumim.
Mă duc să bag capul în pernă.
- Noapte bună! - Și eu. Sunt frântă.
O iau pe Nina, ca să nu se trezească.
Atenție, înainte să plecați,
vrem să vă anunțăm ceva.
Îl așteptam și pe Andrew,
dar nu vreau să umbresc petrecerea de mâine...
Spune-o odată...
- O să avem un băiețel. - Ce?
- Felicitări! - Extraordinar!
Minunat!
- Mersi, tată! - Felicitări!
Ca să vezi, un nepot!
O să ai multă treabă!
Gus, ne-au luat-o înainte.
Știu. Mai ușurel, oameni buni! Picăm de fraieri.
Nu-i neapărat așa. Mai bine i-ați ajunge din urmă.
Să ne așteptăm la nepoți, Gussie?
Mai aveți de așteptat.
Cum adică?
Poftim? Nu, ziceam că...
Nu știu dacă ne-am descurca. E aiurea.
De ce zici asta?
Poate peste vreo patru ani.
Gus, cred că ți-ai dat foc la valiza.
Într-un mare fel.
Nu mi-am dat foc la valiză...
- Te simți bine? - Da.
Arăți bine.
Fixez alarma la 9:00. La ce oră te trezești?
Nu vorbești cu mine sau...
„Mai aveți de așteptat?”
Ce anume?
Asta le-ai zis părinților tăi.
„Mai aveți de așteptat?” Ce nepoliticos!
- Era o glumă. - A fost o glumă proastă, de tot rahatul.
O fi fost o glumă proastă, dar n-am vorbit serios.
- Ai zis că n-ar trebui să fac copii. - Peste patru ani.
De asta m-am corectat. Mi-am dat seama că te superi.
- Deci am zis: „Peste patru ani”. - Patru ani? Cum adică?
Peste patru ani...
vedem dacă facem un copil sau nu.
Ce? De ce?
De ce patru ani în planul ăsta grandios pe care l-ai ticluit pentru mine?
Așa cum o spui, pare mai rău decât este.
În patru ani, o să ne dăm seama...
- O să știm dacă... - Dacă?
Spune-o odată!
Dacă mai bei sau nu.
Până atunci, o să ne convingem. Nu știu ce să zic.
Deci nu crezi că o să mă țină patru ani și nu vrei să ai copii cu mine.
N-am zis asta.
Mi-ai zis că era cât pe ce să bei săptămâna trecută.
- Mă sperie. Nu știu la ce să mă aștept. - Am priceput.
„O să bea peste o săptămână, peste un an? Nu știu.”
Și crezi că n-aș mai putea să calc strâmb peste patru ani?
Peste zece?
Peste douăzeci?
Nu există nicio garanție.
- Dar crede-mă că acum fac tot ce pot. - Bine.
Nu-mi pică bine faptul că dai înapoi.
Nu mai vezi un viitor cu mine
pentru că ți-am zis că era să beau, dar n-am făcut-o.
A fost o clipă grea de tot pentru mine.
Dar știi ceva?
Am fost mândră de mine, pentru că n-am băut.
Dacă nu vezi o victorie în asta
și te gândești cu groază că nu sunt femeia cu care să ai copii, ce dracu' facem aici?
Nici nu pot să mă uit la tine. Te porți ca un nemernic!
Tu m-ai rugat să fiu sincer, iar acum...
Dacă asta simți cu adevărat...
poate că n-ar trebui să fim împreună.
Ce? Fii serioasă! N-am vrut să...
Nu asta am vrut să...
Poate că n-ar trebui să avem o relație.
Chiar vrei să faci asta acum, în casa părinților mei?
- O să discuți despre despărțire? - E vina ta, cu gluma ta de rahat.
- Eu n-am zis nimic despre despărțire. - Nu.
Dar ceea ce simți pentru mine e motiv de despărțire.
- Haide, suntem supărați. - Nu.
- Tensiunea e mare... - Nu!
- Calmează-te, bine? - Nu mă calmez deloc.
Dispari. Nu vreau să dorm cu tine.
Țip dacă nu ieși.
Randy, cred c-ar trebui să ne despărțim.
- La dracu'! - Ce dracu'?
- Ce e?
Nu știam că ești aici, scuze.
- Am ajuns acum o jumătate de oră. - Doamne!
Te-ai bășit?
Da, m-ai speriat. M-am bășit.
- Scuze. Bine ai venit! - La revedere!
Nu face așa, nu-i chiar atât de grav.