‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏הגענו!
‏- איגלס הול -
‏לקחתם את הזמן.
‏אתה יודע, אבא שלך.
‏קלי ואני הכנו את הכול. ‏ערכנו את השולחנות וסידרנו כיסאות.
‏אז תוכלו להירגע.
‏אם היית אומר, היינו יכולים לעזור. ‏-אמרתי לו, אבל הוא...
‏לא! העונג הוא שלנו. מי הבחור הזה?
‏זה אנדי הקטן? ‏-כן.
‏דרו-דרו-דוב הקטן, מה שלומך? ‏-מה נשמע?
‏לא התגנדרת? זה בסדר.
‏אז בסדר. זה מושלם.
‏קיבלת את החצובה שהבאתי לכם?
‏הבאת אותה? ‏-לא, איפה הראש שלי?
‏זה בסדר. יש לי אחת בטנדר. ‏-טוב.
‏אני אצלם. ‏-לא.
‏לא, אני אצלם.
‏כן. ‏-לא.
‏בעוד כמה שנים, לא תרצו תמונה ‏עם איזו בחורה שגאס יצא איתה.
‏דווקא נרצה.
‏לא במובן הזה, אבל אנחנו רוצים גם אותך.
‏תן לה לצלם.
‏כולם, 40 שמח!
‏ארבעים שמח!
‏בסדר, בבקשה. ‏-צילמת? טוב.
‏נהדר. ‏-יופי.
‏אדליק את המוזיקה. ‏-תודה.
‏זה מה שהם מכנים "כדור דיסקו"? ‏-כן.
‏איפה השגת את זה? ‏-זה נקרא "50-40".
‏בחנות לאביזרי מסיבות, היה 40-30. ‏לקחתי 50-40.
‏כן. אני... תודה. ‏-כן.
‏היי. ‏-אלוהים!
‏מצטער, ידעתי שזה יקרה.
‏אמרתי, "אפחיד אותה פה, אז..."
‏מה אתה רוצה?
‏רציתי להתנצל על מה שנאמר אמש.
‏אני חוזרת לאל-איי.
‏מה?
‏אני מחפשת טיסות בטלפון שלי.
‏אעזוב עוד כמה שעות. ‏-בחייך...
‏אני מקווה שיהיה להם את סלט התפו"א הטוב. ‏-תמיד יש.
‏גאס-גבר! זה אתה? ‏-היי.
‏צפינו בתוכנית ה"ויצ'יטה" שלך!
‏ממש מפחיד! מפחיד מאוד.
‏אני שמח שהיא מוצאת חן בעיניכם.
‏סליחה, זאת חברה שלי, מיקי.
‏אלה ה... ‏-שלום לך.
‏... דוד פאט ודודה ג'ו כאן. כן...
‏אז כן... כולם בפנים, ואכנס עוד מעט.
‏בסדר, טוב...
‏נתראה בקרוב. ‏-נתראה בקרוב. ביי.
‏ביי. ‏-ביי.
‏אז זה מה שאת עושה? ‏את פשוט מאיימת להיפרד ולעזוב עכשיו,
‏בגלל מה? בגלל ריב טיפשי?
‏רואה... אתה עדיין לא מבין. ‏זה לא היה טיפשי.
‏אמרת שאני לא יציבה ‏ושאתה לא רואה עתיד משותף.
‏טוב, תראי...
‏כשאני שומע אותך אומרת את זה עכשיו, ‏אני חושב שאולי הייתה אי הבנה
‏או פרשנות שגויה למה שאמרתי... ‏-לא.
‏זה לא היה שיר של ט.ס. אליוט, גאס.
‏לא היה צורך ב"פרשנות". הבנתי למה התכוונת.
‏תראי, זה מאוד...
‏זה מטורף. מעולם לא דיברנו על זה. ‏אני אפילו לא יודע...
‏לכל הרוחות! לעזאזל! היי! ‏היי, גאס! ‏-היי.
‏שלום. ‏-ומי זאת?
‏זאת החברה שלי, מיקי.
‏וזאת בת דודתי ליסה ומשפחתה. היי, חבר'ה.
‏ראיתי אותה כבר בפייסבוק, ‏אז אני מרגישה שאני כבר מכירה אותה.
‏כן, בטח. ‏-גאס, יש שם טלוויזיה?
‏לא, אני לא חושב שיש טלוויזיה. מצטער.
‏אימא, אמרת שתהיה טלוויזיה! ‏-שיקרת!
‏לא, אף אחד לא שיקר. בואו נלך.
‏היי!
‏אני חייבת ללכת, כי אני לא מסוגלת ‏להיות ועדת קבלת הפנים, טוב?
‏אני חוזרת לאל-איי. ‏-את לא יכולה לעשות את זה...
‏למה לעזאזל, לא?
‏משום שזה יהיה גיהינום, טוב?
‏להיות תקוע איתם ולהעמיד פנים שהכול בסדר, ‏בזמן שאנחנו מתמוטטים?
‏בבקשה?
‏טוב, אשאר למסיבה,
‏אבל אחריה אני עוזבת, ‏ואתה יכול להישאר כאן עד...
‏אלוהים.
‏אפשר פשוט להיכנס לשם, ‏כי אני לא מסוגל להגיד שלום למישהו נוסף.
‏הם הלכו? ‏-לא.
‏לך. ‏-טוב. ‏חייבים להשתמש במסעדן שלהם
‏כששוכרים את המקום. ‏-כן.
‏זה הדפס ממש מתוק, נכון?
‏כמה מתוק! ‏-זה פשוט כל כך עדין.
‏הקורות במגדל שבע נהרסו באלכסון, טוב?
‏כשמבצעים הריסה רגילה... ‏-טוב.
‏שנצלול אל התהום?
‏שלום. ‏-היי.
‏צפיתי בתוכנית המכשפה שלך.
‏מה חשבת?
‏יכולתי להסתדר ‏בלי הסגידה לשטן ועבודת האלילים.
‏ואז בוקר אחד, אנו מתעוררים,
‏והעולם נשלט בידי ממשלה אחת.
‏באמת? אתה חושב?
‏המכשול היחיד למכירת "רכבי פנאי"
‏הוא בכך שרואים בהם מותרות.
‏באופן חלקי בגלל השם.
‏רכב "לשעות הפנאי". אז משכנעים אותם,
‏ואמרתי לך את זה קודם, שזו יוקרה הכרחית. ‏ככה אתה לוכד אותם, וככה אתה משכנע אותם.
‏בסדר, תסלחו לי.
‏אני פשוט כל כך גאה בכל ילדיי.
‏הסוכנות ועמותות הצדקה, ותערוכות האומנות,
‏וההוראה... לא, גאסי, הסרט שלך.
‏אל תשכחי. גם זה.
‏אני בעד הדברים היצירתיים, ללא ספק, ‏אבל יש אצילות בחינוך.
‏מורים הם גיבורים, ‏כמו לוחם אש או חייל, לדעתי.
‏טוב, כולם, תקשיבו!
‏קודם כול, בואו נקבל במחיאות כפיים ‏את מר וגברת ויקטוריה ומארק קרויקשאנק!
‏כלומר, בחייכם. ארבעים שנה! ברצינות, חבר'ה?
‏אבל אתם יודעים, ‏הרבה אנשים בטח לא יודעים זאת...
‏אימא ואבא, כשהם נישאו, לא היה להם ירח דבש.
‏בלי ירח דבש. ‏-זה בסדר.
‏הם רצו לנסוע להוואי,
‏אבל במקום זאת, כמו שהם תמיד עשו, ‏הם הקריבו וחסכו
‏כדי שהם יוכלו לספק חיים טובים יותר ‏למשפחתם ולילדיהם.
‏אז אימא ואבא,
‏אני מאמין שהקרבתם מספיק.
‏אז כמתנת יום נישואין ממני,
‏מקלי, מנינה ומנכדכם העתידי כמובן,
‏אני חושב שסוף סוף הגיע הזמן ‏שתאמרו "אלוהה" להוואי.
‏כן, אתם נוסעים להוואי. ‏-מה?
‏אימא ואבא, בואו לכאן!
‏רוצים לעשות טקס נתינת פרחים. ‏-אתה צוחק!
‏לא.
‏מה קורה? ‏-הוא שולח אותם להוואי?
‏פספסתי התכתבות בדוא"ל? לא? ‏-לא.
‏מתוקה, תודה... לך.
‏מה לעזאזל? ‏-את בסדר?
‏זאת פשוט... הפתעה גם בשבילי.
‏רגע. הוא לא סיפר לך?
‏זה בסדר. אנחנו בקושי מסוגלים ‏לשלם את המשכנתה שלנו, אבל זה בסדר.
‏קלי! בואי לכאן.
‏אני מצטערת.
‏קדימה, מותק. בואי...
‏למישהו יש מצלמה? ‏-הנעליים המטופשות שלו.
‏מרוצה כמו חזיר בחרא.
‏זה יותר מדי, קן. ‏-תגידו "אלוהה".
‏מאוד מתחשב, קן. ‏-טוב, מגיע להם.
‏מה זה היה צריך להיות?
‏מה? לא, כלומר, ‏רציתי שזאת תהיה הפתעה, אז...
‏גרמת לנו להיראות כמו מפסידנים. ‏יכולנו לתרום ולהשתתף בנתינה.
‏אבל אתם הוצאתם כסף כדי לבוא לכאן. ‏זאת המתנה שלכם.
‏אני גר כאן, אז זאת המתנה שלי. ‏לא רציתי להעמיס עליכם.
‏זה גדול מדי.
‏היינו צריכים לתת משהו כמו "מתנה מהילדים".
‏כמו כשעשינו להם מינוי ל"טיבו", ‏זה היה בערך 13 דולר לכל אחד.
‏טוב...
‏גאס, גבה אותי. אתה מבין אותי. ‏זאת מחווה נחמדה.
‏כן. לא, היא מאוד נחמדה. ‏זה טוב, אבל אני רואה את הנקודה שלהם.
‏באמת? ‏-קצת, כן.
‏טוב, חשבתי שתשמחו ‏שהם סוף סוף יכולים לנסוע להוואי,
‏אבל פשוט תסובבו את העניין אליכם.
‏אלוהים. ‏-אלוהים.
‏אתה יודע שאתה מניאק, נכון?
‏אנדרו, אנחנו לא מדברים ככה.
‏דרו, מספיק עם זה. ‏-אבל הוא מניאק.
‏הוא לא סיפר לנו על זה.
‏לא יכולנו להשתתף, גם אם היינו רוצים. ‏-לא הייתה כוונה שתרגישו טיפשיים.
‏זו הייתה הפתעה. ‏-זה מטורף.
‏אל תעשו לי את זה שוב... תפסיקו!
‏אל תדאגו, אימא ואבא. שלושתנו...
‏גם אנחנו קנינו יחד מתנה. ‏נשלם על המגזינים שבטיסה שלכם.
‏אבל רק בדרך הלוך, לא בחזור. ‏אנחנו לא יכולים לממן זאת.
‏וקנינו לכם גם את המפית הזאת.
‏זאת שנת מפית הנייר, נכון? אז 40 שנה, כן?
‏מי זה?
‏היי, אני איש זקן ויש לי שיער לבן.
‏היי, תפסיקו את כל המריבות והמהומות האלה.
‏אתם נשמעים כמוני וכמו הילרי ‏לאחר שהיא גילתה לגבי מוניקה.
‏לא ידעתי שקן מתכוון לתת את המתנה הזאת.
‏אז צדקתי או מה? ‏-מה?
‏המשפחה שלי, אמרתי לך שהם מטורפים. אלוהים.
‏ראית מה גאס עשה?
‏בכל פעם שהדברים נעשים מוזרים ‏הוא הופך לג'רי סיינפלד.
‏הוא ממש הפך לנוירוטי ‏מאז העניין עם רידלי סקוט.
‏אתם מדברים על המתנה המטורפת של קן? ‏-לא, סיפרתי לה על רידלי סקוט.
‏אל תספר. ‏-מה? זה לא עניין גדול.
‏טוב, אני לא יודע כמה גאס סיפר לך,
‏אבל כשהוא הגיע לאל-איי, ‏הוא היה "סחורה חמה".
‏מה? ‏-כן.
‏באמת? ‏-לגמרי.
‏הוא כתב איזה תסריט שכולם ראו,
‏והשתתף בכל מיני מפגשים עם אנשים חשובים.
‏טוב. ‏-כן. זה היה משוגע.
‏והוא קיבל עבודה בתור העוזר של רידלי סקוט,
‏אבל גם כדי לפתח איתו דברים. הוא היה מסודר.
‏כן, זה היה כל כך מבטיח. ‏-כן.
‏עד ש...
‏אני לא יודע מה קרה, אבל הוא הכניס לראש
‏שהקריירה שלו לא מתקדמת מספיק מהר.
‏זה קרה רק כמה חודשים אחרי שהוא התחיל.
‏אז הוא שלח לרידלי דוא"ל שבו הוא כתב,
‏"עליך לקחת אותי יותר ברצינות", וכולי.
‏רגע. גאס עשה את זה? ‏-כן.
‏זה אמיץ. אני אוהבת את זה.
‏אבל הדוא"ל כלל גם התכתבות ארוכה ‏עם אימא שלנו,
‏והיה כתוב שם איך עליו לנסח את זה.
‏הוא שאל אותה שאלות ‏לגבי מה שעליו לכתוב בדוא"ל,
‏והכול היה שם והדוא"ל היה רק בחלק העליון.
‏זה היה... כן. ‏-כן. אז...
‏ומובן מאליו שרידלי שלח אותו ‏לכל מי שהוא מכיר,
‏כמו בימאים, סוכנים, ‏מנהלים, מנהלי אולפנים, וכתב,
‏"תראו מה העוזר הקטן שלי שלח לי מאימא שלו."
‏ראיתם את הדוא"ל?
‏כן, זה היה כל כך רע. זה... ‏-זה היה נורא.
‏בשלב מסוים הוא אומר, "תודה, אימא'לה."
‏כאילו, כן. ‏-לא.
‏אלוהים. אימא שתויה לגמרי.
‏אתן לה את מה שנשאר מהטקילה שלי ‏ונראה עד כמה היא תתמסטל.
‏אלוהים!
‏מה? בפעם האחרונה שהיא השתכרה,
‏היא דחפה את אבא לבריכה של רסמוסן. ‏זה היה אדיר.
‏את רוצה לראות את זה, נכון?
‏אני הולכת להביא עוגה.
‏לא, אני לא רוצה לראות את זה. זה עצוב מאוד.
‏"צ'יינה דול", מאת דייוויד בואי. ‏-מצוין.
‏אני גומר את העוגה. ‏-אני רואה.
‏רצית משקה? לא? ‏-לא כרגע.
‏טוב. ‏-היי.
‏מה נשמע? הכול בסדר? ‏-מצוין. אני נהנית כל כך.
‏למה שלא תבואי לשבת? ‏-לא, אני בסדר. זה המקום שלי.
‏אני יכולה לראות את כולם ולהסתכל על... ‏הנה מיקי! היי, מיקי!
‏בואי לכאן! הנה הילדה שלי!
‏בואי לכאן. ‏-טוב.
‏את הילדה שלי. בואי לכאן.
‏הנה היא באה.
‏מיקי, תסתכלי על עצמך.
‏מארק ואני שוחחנו, ‏והחלטנו שאת החביבה עלינו.
‏לא. ‏-זה נכון.
‏מאוד נחמד מצידכם.
‏מכל הבנות שגאסי הביא הביתה, את הכי טובה.
‏באמת, כל כך הרבה יותר טובה מ... ‏מה היה שמה? נטלי.
‏נטלי המתנצחת. ‏-נטלי הייתה כלבה.
‏בואו נודה בכך.
‏אתה יודע, יכולתי להבחין בכך, גאסי. ‏אימהות תמיד מבחינות.
‏ויקס, בואי נירגע. ‏-מי עוד הייתה...
‏מי עוד הייתה? תרזה. ‏-כן.
‏אני צודקת? ‏-אני לא יודע בקשר לזה.
‏זה נראה כמו הפשטת יתר.
‏בחייך. העניין בתרזה היה בכך ‏שהיא הייתה פשוט משעממת.
‏היית שואלת אותה, "אז מאיפה את?"
‏והיא הייתה עונה, "לאנסינג". ‏או מה שיהיה. וזהו זה.
‏"תסלחי לי אבל... את חייזרית?"
‏מבינים? ‏-כן, טוב, זה נכון.
‏מיקי היא הטובה ביותר. ‏-היא הכי טובה.
‏מספר אחת. עליך לתפוס את זאת.
‏זאת האחת להשאיר. ‏-אני אעשה זאת.
‏לא אתן לה ללכת! ‏-טוב.
‏אבא עוזב. כדאי שניפרד לשלום.
‏בטח, בואו נלך להגיד להתראות לאבא. ‏הנה הולכים.
‏סליחה. מצטערת.
‏לעזאזל עם זה. ‏-היי.
‏לאן את הולכת?
‏לשדה התעופה. ‏-לאן את הולכת?
‏אני הולכת לשדה התעופה!
‏אתה משקר לי כל כך הרבה. ‏אני יודעת לגבי העניין עם רידלי סקוט.
‏תראי, זה היה מאוחר בלילה.
‏לא עקבתי אחרי הדוא"ל. זה היה מבלבל. ‏העברתי דברים, והייתי מבולבל!
‏למה שלא תספר לי את זה?
‏זה לא סיפור כזה טוב לפיתוי. ‏בפגישה הראשונה שלנו, אני לא יכול לומר,
‏"רק שתדעי, הבכתי את עצמי מול
‏חצי מה..." ‏-תן לי את המפתחות.
‏רגע. את פשוט לוקחת את ה... ‏-כן.
‏תן לי את המפתחות.
‏תודה... ‏-לא.
‏אתה רציני?
‏תן לי אותם. ‏-אני לא רוצה...
‏תן לי את המפתח! ‏-תפסיקי.
‏גאס.
‏אתה חושב שאני לא מוכנה להיות אימא, ‏אבל אתה מתנהג כמו תינוק.
‏יש לך שקרים, ואתה רץ ומסתתר, ‏ואתה שומר סודות.
‏היית מאורס. העניין עם רידלי סקוט. ‏ואתה אומר להורים שלך שאתה הולך לכנסייה?!
‏את גורמת לזה להישמע יותר גרוע ממה שזה. ‏אני רק מנסה לרצות אנשים.
‏אז אני משקר ואני מסתיר קצת.
‏אני לא חושב שיש בזה משהו מאוד רע.
‏זאת כל המשפחה שלך.
‏כן, המשפחה שלי משוגעת, ‏אבל אנחנו מוציאים את הכול.
‏את אפילו לא מכירה את המשפחה שלי, טוב? ‏הם עמוקים יותר מזה.
‏את לא יכולה להגיד, "ביומיים, ‏אני מסכמת את כל המשפחה שלך". טוב?
‏אולי לא רציתי שתבואי איתי ‏וזה לא היה קשור בי ובמשפחה שלי.
‏זאת אני?
‏כן, אולי. ‏-זה מה שזה?
‏אולי את הסיבה שלא רציתי להביא אותך,
‏לא בגללי או בגלל המשפחה שלי, ‏לא משום שאנחנו שומרים סודות. ‏או איזו דרמה של יוג'ין או'ניל ‏שנמצאת בראש שלך עכשיו.
‏בסדר. מגניב.
‏כן, אני הולכת.
‏לכי. לא אכפת לי.
‏את יכולה רק להיכנס ולהיפרד מכולם?
‏פשוט תמציאי איזה תירוץ, ‏כדי שלא ארגיש כמו מטומטם.
‏כן, אוכל לעשות את זה.
‏אני רק צריכה רגע, טוב?
‏היי, כולם...
‏מצטער, חדשות רעות, ‏אבל מיקי צריכה לעזוב את העיר
‏ולנסוע עכשיו לשדה התעופה.
‏רגע, מה?
‏כן, משהו קרה בעבודה, ואני מוכרחה ללכת.
‏בעצם, מיקי, את לא מוכרחה לעשות את זה.
‏היא רק מתנהגת בנימוס.
‏היא כועסת עליי משום ששיקרתי לה
‏והסתרתי ממנה ומכם דברים.
‏באמת, רק... דברים שאני ממש נבוך לגביהם ‏או מתבייש בהם.
‏למשל הסרט שאני מצלם עם אריה?
‏היא פרשה.
‏היא פרשה מהכול. אז עכשיו אני ממש בחוב,
‏והדבר היחיד שיש לי להראות ‏הוא טריילר שנמשך שתי דקות.
‏מה זה טריילר? ‏-זה...
‏כלום.
‏זה...
‏זה בעצם...
‏כלום.
‏תראו, הנקודה היא שפישלתי עם אריה.
‏בכל הכנות, אני חושב שפישלתי ‏בכל הזדמנות לתעסוקה שאי פעם ניתנה לי. ‏פישלתי עם רידלי סקוט, ‏ועם בימאי הסרט "ליברטי דאון"...
‏ואף פעם לא אכתוב ב"ויצ'יטה"
‏משום שבפעם היחידה שהוזמנתי אל חדר הכותבים,
‏התעצבנתי וזרקתי על השולחן ‏מחשב של מישהי. אז...
‏לא ידעתי את זה. ‏-גם אני לא.
‏כן. לא, זה לא חדש.
‏כלומר, יש לי בעיה רצינית של שליטה בכעסים.
‏בחודש שעבר, נהגתי במכונית שלי, ‏וחוויתי מקרה קשה של זעם בכביש,
‏ואיבדתי שליטה על המכונית שלי, ‏והסתובבתי, ופגעתי בכמה מכוניות...
‏לא סיפרתי על כך לאיש.
‏זרקת מחשב של מישהי?
‏אימא, את מוכרחה לעמוד בקצב,
‏כי אני מתכוון פשוט לעבור על הכול, טוב?
‏אני לא חושב שאני מאמין באלוהים.
‏כשהייתי בן תשע, הקאתי בתיק של אימא.
‏אתם זוכרים את החברה שלי לשעבר, נטלי, נכון?
‏היא העמידה פנים שהיא בוגדת בי ‏כדי שאפרד ממנה.
‏אבל לא עשיתי זאת, אז היא נפרדה ממני.
‏אבא, אני לא אוהב ספורט.
‏אני רק מעמיד פנים שאני אוהב ספורט ‏כדי שיהיה לנו משהו שיחבר בינינו.
‏כן, אני לא יודע. כלומר, ‏אני מניח שמה שאני אומר הוא ש...
‏אתם יודעים, אני מנסה. אני מנסה לסדר אתכם,
‏ולגרום לכם לחשוב שאני הבן המושלם ‏או האח המושלם, אבל...
‏אני דפוק.
‏והדבר היחיד שאיתו אני באמת מצליח זאת מיקי.
‏אבל אני מחבל גם בזה...
‏כי אמש אמרתי לה ‏שהיא לא מוכנה למשפחה, אבל...
‏אני טועה.
‏אני הוא זה שלא מוכן למשפחה ו...
‏קל לי יותר להגיד,
‏"מיקי היא המשוגעת. אני הבריא."
‏אבל אני המשוגע.
‏אז בסדר. טוב לדעת. ‏אפשר לסיים לנקות וללכת הביתה?
‏טוב, תודה? אני...
‏אני מצטער. זה היה נורא. ‏-אתה צוחק עליי?
‏זה היה אדיר.
‏באמת? ‏-כן.
‏היו לי כמה שיחות מתוחות עם ההורים שלי.
‏אף פעם לא הגעתי לכנות כזאת. ‏זה היה אמיץ. זה דרש אומץ.
‏אני מרגיש עכשיו כמו כזה כישלון.
‏הרגשה טובה.
‏בבית.
‏דברים קצת התחממו שם ב...
‏אלוהים, איך קוראים לזה?
‏ברוקינגס. כן. ‏-ברוקינגס. כן.
‏אבל שרדנו את זה. ‏-כן. בגדול.
‏ספר לי על העתיד שלנו.
‏טוב.
‏אז נעבור לגור ביחד.
‏ואז נאמץ כלבלב קטן.
‏אני אוהבת את זה. ביגל. ‏-כן.
‏ואז נירשם לטיפול זוגי.
‏נתחזק טוב טוב. ‏-כן. ואז...
‏ואז נתחתן, ונביא תינוקות לעולם.
‏כן. זה מאוד מקובל עכשיו.