OKÄND SOLDAT
PALOAUKEA- JUNI 1941
Höger om!
Vad fan! Satans jävlar i helvete.
Kulsprutekompani!
Manöver.
Bataljonen förflyttas med fordonsmarsch till annan plats.
All onödig materiel återlämnas.
Ta med en omgång underkläder, fotlappar och rock.
Och vapnen, så klart.
Resten till förrådet. Hietanen övervakar. Skynda på.
- Vart ska vi? Till helvetet? - Sätt fart nu.
Nu blir det bråk, gubbar.
Tysken stövlar i väg först och vi haltar efter.
Befälen är rädda att ryssen kommer hit.
Ryssen har inte angripit nån, men tysken har vi redan här.
Vanhala, bataljonens hästkarlar sa att vi ska till garnisonen i Helsingfors.
Alla gamla paltor byts ut mot nya. Vi ska få påsbyxor.
Det hörde jag.
Givakt!
Fortsätt, fortsätt.
Vet ni vad det står på scoutbältet?
"Var redo."
En kopp kaffe och en kringla, tack.
Vad får det lov att vara?
Vad vill flickan sälja till Rahikainen sista kvällen?
- Kaffe. Och en kringla. - Vi säljer kringlor så långt det räcker.
- Allt säljs slut. - Se där. Det är krig i faggorna.
Så dina vackra ögon ser vi väl aldrig mer.
Sätt fart, så vi andra hinner.
Vi hinner nog, löjtnant. Hur mycket tobak får man?
- Hur mycket vill ni ha? - Ett paket. Och tio kringlor.
Rör på påkarna!
Den flickan blir int' mor till era barn. Det behövs knappar på kragen ti' det.
Det ä' vad man har i byxan som räknas.
Jag kommer att sakna dig.
- Jag kommer tillbaka. - Säkert?
- Om du väntar på mig. - Det gör jag.
Gör du det?
Ja.
Jag sviker aldrig min trupp eller min fana-
- utan så länge krafterna står mig bi-
- följerjag dem och skyddar dem till sista blodsdroppen.
Han hjälper oss ur nöd och sorg
och allt som vill oss snärja
Nu mörkrets furste vred
han vill oss trampa ned
Stor makt och mycken list
hans rustning är förvisst
Likväl vi må ej frukta
Vår egen kraft är här för svag
En ståtlig början.
Första halvpluton i den här bilen, andra i nästa.
Första och tredje, upp på flaket!
Andra och fjärde inväntar nästa fordon.
- Men för fan, Eki! - Sitt int' på ryggsäcken min!
- För helvete... - Akta, för fan!
Flytta på dig.
Nu är det ajöss till den här hålan! Farväl för gott, svettsugare!
Må du vara lika jävlig för alla nya rekryter!
Medborgare. Vårt fredsälskande folk-
- som för andra året uppammar sina krafter till det yttersta-
- för att bygga upp sitt land efter förra kriget-
- har återigen blivit offer för ett brutalt anfall.
Än en gång möter vi samma fiende, som under dryga 500 år-
- har fört förödande och blodiga krig mot vårt lilla folk.
När de där bössorna börjar glöda, flyr ryssen så håret fladdrar.
Det ä' inget å hänga i julgran. Ryssen har bössor, han med.
Och ivern försvinner när det brakar loss.
Tja, österbottningarna måst' bindas fast i träden så de int' startar för tidigt.
NORRA KARELEN - 4 JULI 1941
Väckning, grabbar! Det har börjat.
Kanonerna sjunger, sätt fart!
De skjuter med kanon.
Det är långt bort. Man hör inte ens visslingen.
Kanonerna sjunger...
Vi följer med tredje kompaniet. Det är ingen konst, men man måste ta det lugnt.
Sikta i höjd med bältet, det är bäst.
Kom ihåg att de är bara människor.
Bly biter på dem med.
Då går vi.
- Autio lovade mig två av dina gevär. - Jag vet.
Brassa på så mycket du orkar sen, Ville.
Vi ses där.
Framåt.
Där ligger döda och kallnar redan.
Kariluoto.
Artilleriet skjuter framför andra pluton, sen rycker vi fram utan enskild order.
Låt dem inte stanna, försök ta er fram i ett sträck.
Ni får inte bli liggande i elden.
Lycka till.
Eld!
- Fjärde, framåt! - Framåt!
Fjärde, framåt!
Ni får inte bli liggande i elden! Framåt!
Ni får inte stanna!
Kulsprutorna i ställning.
Framåt... Framåt!
- Peppra på! - Peppra på!
Det är en pansarvagn.
- Jag tvivlar. - Gör det du, men en pansarvagn är det.
Har du sett? Det blir mycket bär i år.
Det blommar så vackert.
Vad...?
Vad är det här?
Nej, nej, nej, pojkar. Ni har missförstått.
Så här krigar man inte.
Grannpojkarna är redan framme.
Det här kärret tar vi oss över i ett huj.
Vi försöker på nytt, fänrik.
Det går nog.
Hugg på, hakkapeliter!
Framåt!
Sätt fart nu!
Sjukvårdare! Sjukvårdare!
Fjärde, framåt!
Int' en enda ryss fälld. Jag tittade när vi kom.
Här ligger en me' näsan i backen.
De bryr sig inte om kamraterna sina. Den där har lämnats att krypa.
Fy satan.
Hallå! Ä' det kallt där i rysshelvetet?
Va' hittade du?
- Visa. - Det här är mina.
Hit med en. Va ä' det här? "Konek, konek."
Vad ä' det där för en satans långskäggig tattare?
Det är ju Lenin.
Grabben är så vindögd att han kan stå mitt i veckan och se båda söndagarna.
- Pojkar, ta lite lavendelparfym. - Löjtnant.
Kariluoto.
Det var en fin början. Nå, hur kändes det?
Det gick när man väl kom igång. Det var svårt att få fart på dem.
- Kapten Kaarna... - Jag hörde.
Men stort tack ska du ha. Du klarade det bra.
Samling, vi fortsätter.
Det här är vår tid. Finlands tid.
Vi ska kräva tillbaka det som Finland har förlorat.
Det är vår rätt.
Eller hur?
"Ä' det kallt där i rysshelvetet?"
Om jag sku' ha varit Gud, hade jag int' ha gjort några stjärnor.
Jag skulle förstöra dem. Vad ska man me' såna till?
Gud har inte gjort dem, det är bara prat.
Människan är inte skapad.
Hon är född i havet. Och det finns kol i henne, och andra ämnen.
Enkelt folk blir bara lurade så att de är kapitalisterna underdåniga.
Kol?
I havet? Kol?
Lahtinen, du pratar skit.
Hur i helvete sku' en människa kunna födas i havet?
En halv minut under vatten så ä' man död.
- Man klarar sig om man har gälar. - Gälar? Nej, för satan.
Människan är kött och ben, det vet ju alla.
- Människan var fisk i början. - Fisk?
Det har även kapitalistiska vetenskapsmän erkänt.
Nej, för satan... En fisk?
Vanhala, jag ä' en abborre. En abborre gjord av kol!
Folk får säga vad de vill, men det är naturen som skapar.
De höga herrarna vet nog vilket snöre de ska dra i när det gäller pengar.
Nu bär det i väg igen, men vi får se hur det slutar.
De har karlar i massor att ställa upp mot oss.
- En finsk soldat motsvarar tio ryssar. - Kanske det.
Men vad gör man när den elfte kommer?
Kryp framåt, satan! Framåt nu för helvete, pojkar!
Framåt, pojkar!
Tre man och min bästa gruppchef har stupat!
Hela bataljonen sitter fast. Det är din dag i dag om ni bryter er igenom.
- Du vet att jag inte spar på orden. - Jag försöker, om jag får igång dem.
Fjärde, framåt!
Låt bli. Du offrar livet i onödan.
Om vi fick fram en man med en buntladdning.
- Jag ska försöka. - Jag går.
- Det är min uppgift, inte din. - Din uppgift är att få igång mannarna.
Lehto! När jag går låter du tuppen gala hela tiden.
- Fortsätt, Lehto! - Ta bort honom!
De retirerar!
Första pluton... Viirilä!
Första och andra till höger! Tredje och fjärde till vänster! Mäntynen!
Mäntynen!
Viirilä.
Vi fortsätter.
Ingen tid för evakuering.
Vi fortsätter.
"Ond är ingen människa, men mången av oss är svag"
"Det finns något gott i varje bringa, fast det kanske är dolt i dag"
Jaha...
- Har ni fått mat? - Ja, major.
- Jaså. Har pojkarna tobak? - Ja, major.
Vi rullar mahorkacigaretter.
Jaså? Hur smakar de?
Som bondtobak, major. Som vanlig bondtobak.
Givetvis.
- Jag hittade potatis! - Potatis?
- Byt bärare. - Vanhala.
- Jag bar längre nyss. - Sluta gnälla. Hit med lavetten.
Gissa om jag är hungrig.
Hur länge tror befälen att vi orkar med de här ransonerna?
De tror inte. De vet. De har räknat kalorierna, eller vad fan det heter.
Gå och klaga, så visar de en uträkning som bevisar att du inte kan vara hungrig.
Lehto. Vet du int' att det är förbjudet?
Det ä' förbjudet å döda också.
Jag har väl aldrig sett såna frossare!
Pojkar...
Jag tror int' på kalorier eller andra övernaturliga ting, men en sak vet jag.
Lahtinen tror att kalorier har uppfunnits av kapitalisterna.
Jag vet int' något om kapitalism-
- men om farsan min dör före mig så får jag 9,5 hektar...
Där springer en!
Se efter om han har vänner. Kolla fickorna.
Stormakter kan tydligen också ha ont om grejer.
Finns det fler?
Han kunde ha sprängt oss och sig själv.
Han är inte den sortens karl. Det syns ju på honom.
Hör du, ryssen.
Vem tar honom till stabsplatsen?
- Jag. - I väg ditåt.
Gå, gå!
- Vad gjorde han? - Dog.
- Försökte han rymma? - Ja.
Det behövdes inte, han var inte den sortens karl.
Du sköt honom bakifrån. Han försökte int' rymma!
"Bakifrån!" Lättare bakifrån än framifrån. Lipa då.
Skjut om ni vill, jag är ingen krigsdomare.
Karln var ju skräckslagen.
Vi börjar int' lipa för en ryss skull.
Jaha, då fortsätter vi.
- Hur många dagar tar marschen? - Infanteriet är rutinerat.
En finsk soldat kan marschera i en vecka.
Ur vägen!
Rör inte bilen!
Damma fotfolket i ögonen bara, för satan.
Det är ingen bensinbrist när befälen tar sina fälthoror på åktur.
Pojkar, gamla gränsen!
Vi är i Ryssland.
Nu i denna stund far Hietanens gosse utomlands!
Här tar vår rätt slut. Från och med nu är vi på rövartåg.
När man går över gränsen är man på rövartåg-
- fast andra kallar det en säkerhetsåtgärd.
Vi marscherar i karelska sångarlandet.
Här sjunger gubbarna och gummorna gråtvisor.
Vi borde också sjunga gråtvisor, för nu börjar ryssen spjärna emot på allvar.
Vi har våra egna framför oss, vi hamnar int' vid fronten medsamma.
Vi skapar Stor-Finland. Knopparna är så heta så det ryker i sågspånet!
- Finnarna blir stormakt! - Snart är vi hemma och slår hö.
HEMMAFRONTEN -AUGUSTI 1941
Jaha, ja. Du är visst kompanichef.
Vi är ersättningsmanskap. Här är pappren våra.
Jaha... Ni är undersergeant.
Ja, det blev jag i vinterkriget.
Vet int' varför, jag har aldrig gjort nån illa.
Sätt oss i samma grupp, du. Vi ä' grannar å krigade ihop i vinterkriget.
Det här är inget reservistregemente.
Här duar vi inte befäl. Det skulle försämra disciplinen.
Jaså, på det viset. Det visste jag ju int'.
Men löjtnant, jag menade bara att jag och Vargtassen gärna håller ihop.
- Vem? - Vargtassen.
Vad heter ni?
S-s-soldat Sus.
Susi?
- Och vad heter ni? - Rokka. Antero var förnamnet.
Antti kallas jag för, och så säger jag själv.
En sån viktig en. Om alla är som han blir det inget vidare med trivseln.
Vi klarar oss nog. Ta det lugnt. Han är ung, ser du.
- Vi har klarat oss förut. - Visst.
Perkele, vad de skjuter med kanonerna sina. Dit ska vi snart.
Hördu, fänrik, vi ger oss av i dag.
- Har ni varit vid fronten förut? - I Taipale, och då var vi rädda.
Vi är från Näset. De tog gårdarna våra, men våra liv fick de int'.
Få se om de lyckas nu.
Jag ville till Näset. Jag har lite otalt med grannen. Här har jag inget att göra.
Vi tar deras stugor ända till Smolensk.
Smolenskarna lovordar tysken-
- men på vägen hit såg jag att han slår ihop klackarna lite för mycke'.
Men det är int' vårt problem. Vi ger fan i Europa.
Vi tar Karelen och så far vi hem.
- Gör er redo. - För vad då?
För anfall.
Stormbåtar. Nu ska de göra sjödjur av oss.
- Nu sitter vi i skiten. - Nä, i vattnet.
Det är väl sak samma om man dör i vattnet eller på land.
Prata int' om döden, jag får rännskita.
- Hördu, fänrik. - Ja?
Snart tar vi oss över älven.
Jag vet.
Då var det ingenting, då. Ta det lugnt, bara.
Ställ upp kulsprutan i fören.
Snälla vän, det ä' onödigt för en så kort sträcka.
Och då tar det längre tid att stiga i land.
Jag är ingen snäll vän, utan er kompanichef.
Det räcker gott med gevären i fören.
Ni gör som jag befaller!
Framåt!
Andra vågen, gör er redo!
Sergeant!
Ge hit bandet.
Perkele, en kulspruta.
Så där! Vi hoppar på dem medsamma!
Tassen, sköt bandet, du. Ge mig geväret.
- Ge mig kpisten. Ta handgranater, du. - Granater.
När det smäller springer jag och rensar upp, sen går vi vidare.
Kasta.
Magasinbyte!
Ge hit kpisten!
Det här är grejor, det. Vi hade för lite av dem i vinterkriget.
Stick int' upp, grabben, då dör du.
Undersergeant.
- Vad heter ni? - Rokka heter jag.
Förnamnet är Antero. Jag anmälde mig redan för fänriken.
- Den prestationen var värd en full tia. - Spar på berömmet.
Du vill vara hjälte, jag ger blanka fan i sånt.
Man går fram när det behövs, annars ligger man lågt.
Vi är int' här för att bli dödade, utan för att döda.
Då så...
Ta tältduken, den blir ett bra täcke. Snart börjar höstregnen.
- Är alla vid liv? - Ja, alla mår bra.
Härnäst tar vi Petroskoj, sen far vi hem. - Vad sägs om det, Vanhala?
Det ska räcka i tre dar.
Det får räcka eftersom du int' ger mer.
Det ä' bestämt en hästkrake.
- Man ser spåren av piskan. - Klaga inte över maten.
- Den uppfyller alla fordringar. - Vem häver ur sig sånt?
Kompaniets nya fältväbel Sinkkonen. Maten är bra under omständigheterna.
Under omständigheterna ska du int' sparka omkull min burk.
Ja, inte ä' det hästens fel om den blir seg med åren.
Bättre mannar än ni har gjort sin plikt utan att klaga.
Du har ett allvarligt fel, du skojar på allvar.
Här ska det vara roligt, kom me' i vår orkester.
Ta ett kokkärl som trumma.
- Kan du höra fiolerna? - Vad är det här för cirkus?
Vår nya fältväbel är dyster till sinnes.
Vi ville muntra upp honom, men han gillade visst inte musik.
Sluta spela pajas.
Marschklara om en timme. De som inte har vit duk skaffar vitt papper.
Gruppcheferna övervakar. Verkställ.
Sinkkonen.
Vi ska ut i ödemarken i natt.
Ät upp gröten, Tassen, så du orkar.
När ska tysken ta Moskva?
Stora grejor, pojkar. Hela regementet i ett led.
Ge hit handen din.
Överflyglingen går bra. Fienden har inte synts till.
Försök orka med kläderna.
- Jag orkar int' bära dem också, Riitaoja. - Hit med ryggsäcken.
Upp, för helvete!
Hit med ryggsäcken! Satan! Du är en riktig plåga.
- Upp med dig! - Sparka honom inte!
- Man borde skjuta såna som du. - Försök bara!
Låt bli.
Allt skit man ska behöva släpa på.
- Vilka går? - Första.
Fienden är nästan säkert där, så var på er vakt. Gå till vägen om andra har gått.
Jag tar Vanhala och Rahikainen, men int' Riitaoja.
- Lahtinen tar ut en av sina. - Sihvonen.
Inget snack. Riitaoja ska lösa sin uppgift.
- Var i helvete är andra? - Tänk om vi sku' vända hem till Finland.
Vi kan vända hem och säga att vi gick vilse.
Sluta med ditt gnäll. Jag går en bit före.
Riitaoja!
Vi sticker, pojkar.
Jag stannar int' här och blir dödad.
- Så Lehto var redan död? - Han svarade int' när vi ropade.
Jag förundrar mig verkligen. Det gör jag, minsann.
Det ä' ju ett märkvärdigt mysterium. En besynnerlig gåta.
Hur kan en döing skjuta sig själv?
Rokka, du tar befälet över första pluton.
Sihvonen går till Lahtinen, Susi till Rokka.
Då letar vi upp ställningar.
Här stannar vi oavsett vad som kommer.
Vi väntar lite till, Vanhala.
Eld!
Det går int'!
- Snart smäller det! - Vi sticker!
- Spring! - Tillbaka!
Tack.
De fick på käften. Nu ger vi dem på ändan också.
De ville så gärna ha nickel från Petsamo.
Och vi är ju givmilda gossar. Vi ger dem så mycket de tål.
Då så. Koskela.
Gör er redo.
Börjar de få ont om manskap?
A nej, gosse. De har både karlar och materiel så det räcker.
Tar männen slut skickar de 15 miljoner kvinnor. Gamla kärringar också.
Det sku' bli hemska närstrider.
Till och med Rahikainen sku' få Mannerheimkorset.
SOVJETKARELEN - SEPTEMBER 1941
Sjukvårdare!
Soldater! Kom ihåg vem ni är!
Inte ett steg tillbaka! Soldater!
Petroskoj väntar!
Mäntynen! Kom!
- Nu gör jag far min sällskap... - Ligg still.
Det gör mer ont om du rör dig.
Be ni, jag orkar int'.
Fader vår som är i himmelen
Helgat varde ditt namn
Tillkomme ditt rike
Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden
Vårt dagliga bröd giv oss i dag
och förlåt oss våra skulder
såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro
och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo
Ty riket är ditt och makten och härligheten
i evighet
Amen.
- Nu är vi i Ryssland. - Petroskoj, Petroskoj...
Och där stannar vi. Perkele!
För hemmet, religionen och fosterlandet, för satan.
Har vi stridit för det där rucklet?
Andra krafsar redan åt sig de bästa bitarna.
Det här är ett historiskt ögonblick. Där ligger Finlands nyaste stad.
PETROSKOJ - 1 OKTOBER 1941
Kiljufabriken är erövrad!
- Mannerheim sa... - Pissa i flaskan din!
Spritförrådet är erövrat. Här går jag, hejsvejs!
Fänrik Kariluoto, 8:e regementet, 1:a bataljonen, 3:e kompaniet.
Välkommen till Hermanns ungdomsförening. Här bestämmer jag!
Vi erövrade Petroskoj. Uppdraget slutfört.
Staden föll snabbt.
Här kutar du runt helt ensam.
ONEGABORG, F.D. PETROSKOJ 12 OKTOBER 1941
Kulsprutekompani!
Hälsning höger!
Blicken framåt!
Stå inte där och vifta. Skura ordentligt.
Stalins röra...
"Välkommen till Hermanns ungdomsförening!"
Nu är vi utomlands.
Kampanjen i Olonets och Svir avslutades när floden Svir hade nåtts.
TrUpperna omgrupperades för ett nytt anfall till Onegasjön och Onegaborg-
- som på den tiden ännu bar det ryssklingande namnet Petroskoj.
Finlands ståtliga blåvita korsflagga vajar nu över detta befriade land.
Vilken vill pastorn ha?
Jag tar den här.
- Jag har också konserver från Amerika. - Nej, tack.
Kanske nästa gång, då.
- Var det en bra jänta? - Ja.
Vi dansar och ler när ryssen skjuts ner
Rakt i pannan, rakt i pannan ryssen sig en kula får
Rysk soldat med stjärna röd gör sig bäst när han är död
Rakt i pannan, rakt i pannan ryssen sig en kula får
Vi dansar och ler när ryssen skjuts ner Rakt i pannan, rakt i pannan...
Int' är vi utan flickor, vi heller.
"Gogols gata." "Maksim Goriki"... "Gorkijs gata."
Lenins backe.
- Hej, Aleksi! - Hej!
- Aleksi! "Ner med ryssen." - "Ner med ryssen, heja Finland!"
- En gång till. "Ner med ryssen." - "Ner med ryssen."
- En gång till. - "Ner med ryssen."
Tanja...
- Aleksi! "Ner med ryssen!" - "Ner med ryssen, heja Finland!"
- God dag. - God dag.
Här är vi igen.
- Hämtade ni te? - Ja. Lite chai.
Och musik.
En skiva.
Spasiba.
Varför är du lessen, Veerukka?
Låt bli. Hon saknar sin fästman.
Verutjka har ingen fästman.
Varför har ni kommit hit? Varför lät ni oss inte vara ifred?
Det va' ni som började.
Ni tog min gård. Åk och titta i vilket skick Näset ä' nu.
- Ni sku' ha lämnat oss ifred. - Hördu!
Vem var det som kom? Hitler!
Men han ska dö.
Varför riktade du då geväret mot mig?
Int' kunde jag veta vem som sku' komma emot mig.
Men jag vet att krig ä' fanskap. För båda sidor.
Oavsett vem som började. Alla får lida, även såna...
...som aldrig gjort något ont. Barnen till exempel.
Du sa att vi gör folk illa.
Men Hietanen gav morgondagens brödranson till Aleksej och Tanja.
Våra gossar delar med sig av sina egna ransoner-
- till stamfrändernas barn som fått svälta under bolsjevikregimen.
Själv ger du inget till barnen. Du äter allt själv, du är sangia priha.
Musik...
Stalins tal. Stalin...
Ska vi sätta på?
Kan jag få det där ti' minne?
Ta det.
Du borde ha stannat där och förenat de finska folkstammarna.
Vi tar inte Hietanen dit längre. Annars får ett krossat hjärta.
- Tro int' att jag är vek. - Jag skojar bara.
Jag är en vanlig sorglös pojk. Jag bryr mig int' om något.
Absolut renlighet och snygghet krävs.
Reglementet för inre tjänst ska följas till punkt och pricka.
Underofficerarna bor för sig i underofficerslogementet.
Ni ser till att ordningen är exemplarisk.
Nä, det går int'. Vargtassen och jag är i samma tedrickargäng och håller ihop jämt.
Jag bor med honom, eller så flyttar Tassen ti' underofficersmässen.
Håll mun. Ni går dit ni får order att gå. Förstått?
Du ska int' sticka upp mot mig, för du vet hur det går.
Tro int', din jävla hästgardist, att du får mig att hoppa som en rekryt.
Givakt!
Manöver.
- Undersergeant Rokka. - Ja, vad ä' det nu?
- Ni flyttar till underofficerslogementet. - Det får vi se.
Jag ids int' bråka om det. Vet löjtnant när vi ska få permis?
Jag har familj och har varit här i månader. Tillstyrker du en ansökan?
- Vi har väl inte lagt bort titlarna? - Än ä' det int' för sent.
Jag heterAntero. Mig får man alltid dua. Och jag duar dig, för du ä' yngre än mig.
Givakt!
Jag bestraffar undersergeant Rokka för olydnad-
- med oavbruten strafftjänst i fyra dygn. Han fullgör fyra extra vaktturer.
Manöver.
Så sjöng den lilla svarta Sara
Ett fattigt negerbarn så glatt
Däruppe ingen värk skall vara
- Kompani, gör er redo för avmarsch! - Vi far int'.
Kompani, väckning!
För sista gången, gör er i ordning.
- Koskela till kompanichef! - Koskela till kompanichef, sen far vi.
Det här är inte röda gardet där man väljer kompanichef med omröstning.
- Förstått? - Nä.
Jag befaller er för sista gången. Sen tar jag till andra medel.
Det börjar nog bli dags att sätta fart.
Ta inte för mycket onödigt med er.
Speldosor är trevliga att ha, men vi får nog inte plats med dem.
- Vart ska vi? - Till Svir.
- Vad fan? - Varför kan vi int' stanna?
- Till Svir? - Packa in er!
- Sätt fart nu, för fan. - In med er.
Jag hann!
För helvete, vart ska vi?
På den tredje dagen i månaden vägrade menige Korhonen och menige Peltola-
- i närheten av fienden att lyda sitt befäls order i tjänsten.
Därför dömer ståndrätten menige Korhonen och menige Peltola-
- för förutnämnda brott till döden.
Ja...
Domen har verkställts för att visa dem som tredskas-
- att armén inte har råd att skämta.
Jag hoppas och tror-
- att en sådan här dom inte ska behöva fällas i den här bataljonen.
SVIR - JANUARI 1942
Alarm! Grannen rakt framför!
Vem är det?
Nå, vem tror du? Vem kan det månne vara?
Nu blir det hett om öronen.
Om vi sticker tar vi kulsprutan med oss.
Jag tar lavetten.
Vi ses hinsides.
Kom tillbaka! Vem i helvete gav er lov att retirera?
De springer! Vi sticker också!
Inte före de andra! Sihvonen!
- Hentinen är död! - Perkele!
Määttä, gå och hjälp dem! Jag håller ryssarna tillbaka!
Dra!
- Lahtinen! - Lämna kulsprutan!
Satans fårskock! Ni rusar i väg och lämnar de sårade!
Var är Lahtinen och kulsprutan?
De blev kvar där, sida vid sida.
Den här mannen gjorde vad han kunde. Det var inte hans fel.
Jag struntar i vems fel det var, det var kulsprutan och Lahtinen jag frågade om.
Vi grupperar oss, de kommer snart.
Hördu fänrik, om du behöver en riktigt bra karl, så här har du en.
Flankerna är värst. Ta några man och säkra vänstra flanken.
Följ med, Sihvonen. - Tassen, ge dina skidor ti' han.
Me' mig ä' det så skojigt så.
Perkele, vad de är sluga.
De har skickat ett gäng att omringa oss. Underlig instinkt jag har.
Kom nu.
Varför dröjer du?
Det finns fulla magasin i ryggsäcken.
Jag tömmer dem och du fyller dem.
Lägg de fulla i en hög så de int' blandas ihop. Ta det lugnt. Det gör jag.
Vi har inget att vara oroliga för. Det ä' de som råkar illa ut.
Om du kan sjunga, så nynna sakta. Det håller humöret uppe.
Tänk på vilka galenskaper som helst, sånt hjälper.
Så bygger man upp sin sinnesstrategi.
Den första är officer.
När hans skugga faller på granen där, då ä' det slut me' han.
Det har jag bestämt. Å sen får de andra sitt i tur och ordning.
Ni vet int' vad som väntar er.
Snart får du se hur Herren kallar hem dem.
Om de har syndat, så förlåt dem-
- men gör det fort, för nu börjar de komma.
- Vart ska du? - Ingenstans.
Stanna kvar, då. Magasinen töms.
Den där fan var det, där bakom granen. Rokka lurar du int'!
Satan!
Pappa kom hem!
Pappa, pappa!
Hej på dig. Jag är hemma en vecka.
Det var på tiden!
- Fy, vad du luktar! - Sluta kriga, pappa.
Bra att du kom. Hästen måste skos, och så måst' vi hämta ett lass ved.
- Då måste det väl göras, då. - Vi går in.
Börjar du kvickna till?
- Pappa, vi ska göra Finland stort. - Säger du det?
Vad har du där?
En så gammal gubbe orkar int' stoja.
4 JUNI 1942
Finlands marskalks 75-årsdag-
- blev den mest praktfUlla och oför- glömliga festdagen i Finlands historia.
Höjdpunkten var när Stortysklands ledare Adolf Hitler anlände-
- för att gratulera Finlands marskalk personligen-
- å sina egna och hela Stortysklands vägnar.
Bra.
Vodka och konjak.
- Mannerheims sprit. - Skål, då.
- Nu skålar vi för god tur. - För god tur.
Det va' ingenting, nu tar vi fram brännvinet.
Så där, ja. Kilju!
Ville, int' för att jag hör ti' de bästa, men visst har jag gjort mitt?
- Hårda gossar. - Jag ska gå ti' byn.
- Hur ska du ta dig ti' andra sidan Svir? - De har kvinnor på vägarbete.
- Vad säger löjtnanten? - Man kommer och man går.
I morgon ger vi oss av. Tar du bondpermis på eget ansvar, så angår det int' mig.
Vår uppgift ska vi sköta, annars gör vi vad vi vill. Om du minns det, får du gå.
Jag kommer i tid, bara jag lever.
Vad tusan ska du med filten till?
Man ska väl ha nåt under. Vem vill ligga på bara marken?
Han lyckas nog. Han klarar sig genom kriget utan en skråma.
Han kan slingra sig så int' ens kulor träffar.
Inget illa ment-
- men int' är det många gånger som Rahikainen har gett kulorna en chans.
Det vet jag inge' om, men varenda en av oss är nog rädd.
Det finns ingen som int' är rädd för döden.
Dansa, Hietanen. Dansa nu, korsuvärdinnan!
Fattigfolk i Finlands kojor bryter sina bojor
Plågans bittra kalk är tömd till botten
- Upprorssånger, för helvete! - Låt honom sjunga!
Drar folkets ädla här till kamp
Fattigfolk i Finlands kojor bryter sina bojor
Plågans bittra kalk är tömd till botten
Jag är ett flygplan!
Med socialistiska rådsrepublikens emblem!
Planet störtar, Hietanen!
- Vart ska du, Koskela? - Till Jerusalem.
Mielonen.
Mielonen, perkele. Är du dörrvakt?
Härlig är döden när modigt i främsta ledet du dignar
Dignar i kamp för ditt land, dör för din stad och ditt hem
Därför med eldhåg upp att värna fädernejorden
Ila att offra med fröjd livet för kommande släkt
Detta höves ju främst en yngling medan han ännu
älskligt i lockarna bär vårliga blommornas krans
Fager för kvinnor, ståtlig för män när han faller i slaktningens mitt
Skön är han ännu som död
Och nu officerarnas skål. Mina herrar.
Utan att vackla går vi den väg som marskalkens värja pekar ut.
Ville, gamle gosse!
Vem talar ryska här?
Koskela från Finland.
Han äter järn och skiter kätting.
Har du nånting emot mig?
Jag kan nog finska, och bäst du håller dig till finska du med.
Bäst... Bäst... bössa... Snart smäller det.
Björndödaren Martti Kitunen.
Nu lägger jag i tvåans växel, perkele!
Ville, lugna dig!
Perkele! Int' dansar man humppa så här!
Lugna dig!
Ville, lugna dig.
Ville!
Kallt! Det är kallt, pojkar...
Två kistor på en gång. Mina brorsor är borta.
Hett!
- Försök få honom att sova. - Solokrigaren.
Vackert, riktigt vackert.
Vad har ni druckit här?
Kilju.
Ni tar ansvaret för halvplutonen tills Koskela och Hietala...
...Hietanen... kvicknar till.
Hejsan!
Hej på er, gamla solokrigare.
- Ta honom till sängs. - Det ska vi göra.
- Försök i alla fall. - Det ska vi.
Vi kom hem...
Hur har du det, farfar?
Gå hem med dig.
Kom int' hit igen.
Är det här löjtnant Koskelas korsu?
Ja.
Är löjtnant löjtnant Koskela själv?
- Ja. - Får jag tilltala löjtnant?
Det ska nog få för sig.
Menige Honkajoki A, A1.
Första A:et avser förnamnet Aarne, andra A:et och ettan duglighetsklass-
- anmäler sig till löjtnants pluton.
Har tjänstgjort i 50:e infanteri- regementets 2:a kulsprutekompani-
- sårats, legat på krigssjukhus och kommenderats hit-
- och anmäler sig nu i militärtjänst fast besluten att gjuta såväl sitt eget-
- som sjukhusets flaskblod för fosterlandet och folkets frihet.
Välkomna, då. De två sista går till andra halvplutonen.
Du tycks int' lita på främmande vapen.
Med tanke på utrustningens tekniska utveckling i stormaktskriget-
- ansåg jag det nödvändigt att övergå till nya vapen.
- Vad arbetar du med? - Skogshushållning, sergeant.
Närmare bestämt insamling av kottar.
Jag är uppfinnare, nu utvecklar jag en evighetsmaskin.
- Såna går int' att uppfinna. - Jaha, jag tror jag ska vila mig ett tag.
Jaha... Namn och ålder?
Menige Hauhia, herr löjtnant. Jag fyllde nyss 19 år, herr löjtnant.
Rokka, ta pojken med dig nästa gång det är din vakttur. Visa honom alltihop.
Frågor?
Nej, herr löjtnant.
Vi brukar inte säga "herr" här, fast det gäller bara mig.
Ja, herr löjtnant.
Då så. Det ska nog gå bra.
Jag har varit med om flyganfall, fast det är förstås ingenting mot riktigt krig.
Riktigare krig än det finns int'. Här har du skithuset.
- Är det där flygblad? - Ja.
Ryssen skickar till och med skithuspapper åt oss.
Har ni förlorat många?
Nästan varenda dag är det nån som stryker med. Gå nu.
Kom, så ska pappa lära dig kriga.
Ge dig aldrig ut ensam.
Soldater, tro inte på era officerare...
Här har skyttarna sina nästen. Och där sitter vaktposten. Ser du något?
Era officerare är era dödsfiender!
Läs int' under vaktpasset som Ukkola.
Pränta in det här i skallen: Stick aldrig huvet över kanten.
Nästan alla stupade har hållit huvet uppe för länge.
Använd periskopet. Ser du? Så här gör man.
Döda era Lappo-officerare och kom hit!
Lappoborna har mördats för länge sen!
Nu står laihelaborna på tur!
Finska pojkar. Kom så får ni bröd.
Kom du, så får du smör på ditt bröd!
- Så där håller han på hela tiden. - Finska arbetarsoldater.
Ni gjuter ert blod medan tyskarna skändar era fruar och systrar.
Ja, och de yngre mammorna får också så mycket de behöver!
- Sluta gorma, för helvete. - Det var grannen som började.
Det är 14 lik. Lägg på minnet var de ligger.
Då blandar du int' ihop de levande och de döda. Titta du också.
Det hållet. Precis så där. Och håll huvet nere.
Bra.
Om de kommer, drar du i tråden här. Den går till korsun.
- Och kom ihåg att hålla huvet nere. - Ja.
Hur är det att skjuta en människa?
Int' vet jag. Jag har bara skjutit fiender.
- Är de inte människor, då? - Nä.
Eller int' vet ja. Så säger de som förstår sig på.
Jag funderar int' på sånt.
Antti Rokka skjuter och filar ringar. Det ska du också göra.
Krigare måste vi bli
Mitt i kulornas tid lever vi
Hur länge, vem återse...
Alarm!
- Salo och Sihvonen, för bort pojken. - Uppfattat.
Ingen kan säga att han inte visste.
"Och jämte ängeln sågs där en stor hop av den himmelska härskaran"-
- "och de lovade Gud och sade:"
"Ära vare Gud i höjden, och frid på jorden bland människor"-
- "till vilka han har behag."
- God jul, soldater. - God jul, major!
Härlig är jorden
härlig är Guds himmel
skön är själarnas pilgrimsgång
Genom de fagra
riken på jorden
gå vi till paradis med sång
Tidevarv komma
tidevarv försvinna
släkten följa släktens gång
Aldrig förstummas
tonen från himlen
i själens glada pilgrimssång
God jul, då.
God jul.
Den tid är kort som gavs oss en och var
Så låt oss brinna då med låga klar
Låt oss slå högt med flammorna av branden
Jord jorden blir
Till himlens höjd hör anden
Soldater, tro inte på officerarnas lögner!
Era officerare är era dödsfiender!
SVIR - JULI 1943
Vad ska det här betyda? Vem är ni?
Jag är vaktpost.
A en vaktpost ska man int' jävlas me'. Han har fått stora fullmakter.
- Vad gör ni? - En lampfot. Ser du int'?
Den börjar ju få form redan. Det blir en riktigt fin en.
- Förstår ni inte att ni är vaktpost? - Visst förstår jag det.
Därför sitter jag här och kikar i periskopet. Det ska ju vaktposten göra.
Vad heter ni?
Uppfattat. Jag förmedlar ordern. Slut.
Rokka. Det var Lammio.
Han vill att du och din grupp röjer upp vid stabsplatsen.
Stigarnas kanter ska dekoreras med runda stenar.
- Runda stenar... - Så ni gör det inte?
God kväll.
För helvete. Ska jag gå och sopa och rada upp stenar vid stigarna?
Jag valde det arbetet som ett prov på er lydnad.
- Tror du att jag tänker lyda? - Det vore bäst.
Tror du att jag är rädd?
Inte alls.
Skulle ni uppträda som det anstår en soldat, särskilt en i befälsställning-
- kunde jag på rak arm lova er Mannerheimkorset.
Och bjuda er på en cigarett.
- I strid är ni den bästa karl jag vet. - Ja, det är jag.
Men ni ska inte inbilla er att det ursäktar allt annat.
Ni har en chans att rätta till allt genom att fullgöra den uppgift jag har gett er.
Vet du vad? Jag kommer int'.
- Det betyder krigsrätt. - Det betyder mycket annat också!
Du ska int' börja trilskas med mig.
Gumman min som väntar barn skördar rågen hemma på Näset-
- och du din fåne sätter mig till att rada upp stenar längs stigarna!
Det gör jag int'! Begriper du det?!
Jag gör det som kriget fordrar, men jag börjar int' leka.
Ställ mig inför krigsrätt om du vill, men jag dör int' som en hund.
Några andra stryker med före mig, lägg det på minnet.
Vem är du, då?
Vem är du?
Gå ingenstans.
Ingen fara.
Gå ingenstans.
Gå och lägg dig.
- Vi är på samma sida. - Då var det inget, då.
- En cigarett? - Jag röker int'.
Låt bli du me', det är ett sjujävla gift.
Alarm, alarm!
Stig upp, hördu. Det blev brottningslandskamp.
Jävlar.
Vad sa han?
Att de sku' ta en fånge, men det blev de ju int' någe av.
- En kapten. - Ville...
- En kaptensgosse. - En höjdare.
Rapportera int' om det här. De har lovat permis för fångar.
Vanhala! Sätt på grammofonen!
Var int' lessen. Vi hamnar i finkan ihop, där går det ingen nöd på oss.
Vi täljer lampfötter. Jag kan lära dig.
- Vem är det här? - Det här? Det är Baranovspojken.
Baranovspojken?
Jag tänkte att vi kunde skriva hans papper nu samtidigt.
- Hur tog ni en fånge? - De kom för att ta mig ti' Ryssland.
Jag sa att det int' går för sig, för jag måst' till krigsrätten.
Tre dog, men honom fick jag. Baranov är en höjdare. Kapten.
- Hur vet ni det? - Pojkarna förhörde honom i korsun.
Han var patrullens ledare.
- Vad är ni för en karl? - Känner du int' mig? Jag är Rokkas Antti.
Jordbrukare från Näset. Nuförtiden är jag mannekäng för Tikkakoski.
- Ossi. För ut fången. - Ska ske.
Så, ja. De tar väl hand om dig.
Sätt er.
Varför måste ni gång på gång sätta er emot militärdisciplinen?
Jag vet int' ett jävla dugg om disciplin. Någe sånt har jag aldrig behövt.
Jag krigar gärna, jag vill ha Näset tillbaka.
Jag är en sådan karl som ingen av er kan få bukt med.
Jag är int' här för er skull, jag har gumma och barn.
A ni vill att jag ska lyda som en jävla hund. Aldrig i livet, perkele!
Tror ni att vi är här för att stå framför er och buga och bocka?
"Ja herrn, ja herrn."
Nej, det är inte därför.
Men det ni kallar bugande och bockande är det yttre tecknet på disciplin-
- och utan det finns heller ingen disciplin.
Ni ska förstå att alla inte är som ni.
Använd ert förstånd. Var skulle ni hitta en lika tolerant kompanichef som jag?
Du har bara följt dina egna infall och int' några principer.
Hämta fänriken, så skriver vi protokoll, perkele! Jag har fått nog.
Bataljonen klarar sig gott och väl utan er.
Ingen är oersättlig i krig, hurdan han än är.
Jag förlåter er. Tills vidare.
Från och med nu lyder ni som alla andra.
Om ni låter det här gå vidare, gör ni det till en prestigesak-
- och i så fall låter jag kvarnarna mala.
Ert uppförande får avgöra hur det går med er. Gå nu.
Jag höll på att glömma. Man får ju permis för fångar.
Då ska jag ju få 14 dygn extra. Å dessutom var det ju en kapten.
Ni ska få er permission. Onekligen har ni rätt till den.
Lämna in ansökan snarast.
- Ni kan gå. - Major.
Pappa. Far int' tillbaka dit.
Snart är det nog slut på krigandet.
Ät din soppa.
Då går jag.
SVIR - DECEMBER 1943
Vi kommer å förlora det här krige', Antti.
Vi kommer å förlora allt.
Bekymra dig int', Tassen. Låt befälen bekymra sig.
Givakt! Höger om!
För satan, soldater! Ni ska uppföra er! Höger om!
Skingra er!
Vi förlorar allt.
Det är sent, så det torde vara på sin plats med en kvällsbön.
Bevara oss från fiendens illdåd och hans skarpskyttar och direktskjutande kanoner.
Matransonen kunde vara större-
- om du ännu har obrukade förråd att mätta dina barn med.
Ge oss hyggligt väder så att det är trevligare att stå på vakt för dig.
Månsken är välkommet för att lindra spänningen-
- och för att spara lysraketer.
Beskydda alla patrullmän, vaktposter och hästkarlar.
Artillerister är det inte så noga med.
Beskydda överbefälhavaren, generalstabschefen-
- och även mindre pampar om du har tid.
Beskydda armékårens kommendör, regementschefen och bataljonschefen-
- och framför allt kulsprutekompaniets chef.
Och till slUt, i allmänhet och i synnerhet:
Beskydda Finlands höga herrar.
Så att de aldrig mer slår huvudet i den karelska tallen.
Amen.
RETRÄTTEN FRAN SVIR - JUNI 1944
God dag. Nu ska vi härifrån.
Fienden har inlett en storoffensiv på Karelska näset.
Han avancerar kraftigt på båda flankerna.
Därför drar sig regementet tillbaka mot gamla gränsen.
Bataljonens tid för avmarsch: 06.00. Verkställ.
Ta på dig ryggsäcken.
Sitter den bra?
- De här, då? - Sätt tillbaka dem. De får vänta på oss.
- Kommer vi tillbaka? - Javisst.
Du anar int' vilket fint ställe vi ska till.
Skynda er. Ta ut korna på gården, de följer med.
Lite av Onegas vågor.
Den bäcken blev inte gränsälv för Finland.
Flyganfall!
- Jaha... - Salo är sårad.
- Upp på vägen, pojkar. - Framåt!
Framåt, bara!
Vi springer, vi springer.
Inför Gud och i församlingens närvaro frågar jag dig, Jorma Juhani Kariluoto:
Vill du ta Sirkka Linnea Klenberg till din maka-
- vara henne trogen och älska henne i nöd och lust, tills döden skiljer er åt?
Ja.
- Hej! - Åk inte i väg.
Kan du inte ansöka om förflyttning till Helsingfors?
Det skulle säkert gå lätt.
Ja...
Du har redan gjort ditt.
De behöver mig där. Alla officerare behövs vid fronten.
Det är min plikt att kämpa för Finland, Ingermanland, Karelen.
Tjenare!
Gamla Ville står ännu på benen. Ont krut förgås inte så lätt.
Gud tackar nej och djävulen vet att han får dig till slut.
- Gratulerar. - Tack.
- Hur går det? - Här är vi nu. Det har gått undan.
Andra pluton är på andra sidan vägen, första och fjärde på den här sidan.
Jägarplutonen har patruller på flankerna, nån annan reserv finns inte.
- Sarastie trodde bäcklinjen skulle hålla. - Kanske det.
Men båda flankerna är öppna.
Jag har ett och annat i ryggsäcken.
Jag byter om och övertar kompaniet efter det.
Allt är slut.
Så slut som det kan vara.
Det finns inget hopp. Inget alls.
Då slåss vi utan hopp, då.
Det är ju det vi har gjort hela tiden.
- Hur gamla är ni? - Vi är födda 1925, sergeant.
19 år. Jag är förvånad. Vi var också unga när vi började, men barn va' vi int'.
Sergeant, var ä' ryssarna, så man får börja ta livet av dem?
Skrik int' så högt, för om de hör att du har kommit, springer de sin väg.
Stanna i gropen! Ner med er!
För satan, jag sa åt dig att hålla dig i värnet!
Du fick dig lite på nosen.
Det gör så ont...
Ta det lugnt nu bara.
Man kan leva utan ögon också.
- Lever vi så träffas vi. Jag hälsar på. - Då hörs vi, då.
Hälsa pojkarna riktigt mycke'.
Sköt om dig själv.
Jag kan gå själv. Jag kan gå själv...
Vem skjuter? Är det våra egna?
- Hjälp mig! Jag brinner! - Jag lämnar er int'!
Ta tag i handen. Jag ska försöka...
Hjälp! Hjälp!
Varför lämnade ni mig?
Kapten, fienden har kluvit bataljonen itu. Lammio har gett order att retirera.
- Nu är ni äldsta kompanichefen. - Anropa stridsgruppens chef.
Koppla till överstelöjtnanten.
Kapten.
- Första pluton. - Ryck fram så mycket ni kan.
- Ställningen ska hållas till varje pris. - Jag kan gå runt.
Perkele! Ni ska inte gå runt, Utan hålla ställningen.
Perkele också. En snabb stöt löser situationen.
- Kämpa på, bara. Lös uppgiften. - Uppfattat, överste.
Förflyttar vi oss sakta över kärren, kommer vi ut.
- Ordern är tydlig. - Linjen håller inte ens i nuvarande läge.
Översten känner till läget. Förklaringar hjälper inte.
Karjula förstår inte vad han kräver.
Ryssen har varit där i tre timmar och redan grävt ner sig jäms med hakan.
Det svider till, sen är det över.
Du vet våra order.
Vi borde samla en stridspatrull. Ryssen har tagit bataljonens stabsplats.
- Vi gör ett motanfall. - Jag är din patrull, fler behövs int'.
- Kariluoto anfaller på andra sidan vägen. - Då så.
Kom hit, Asumaniemi.
- Undersergeant? - Du följer med mig.
Framåt!
Skjut i rishögen bredvid tallen där! Skjut så in i perkele! Ge mig understöd.
Täck mig!
Jesus perkele!
Bröd.
Vi tömmer några värn till, sen slår vi till.
Satan!
Vi kommer int' fram!
- Har du handgranater? - Nä.
Kom an nu!
Koskela! Hitåt!
Framåt, pojkar!
- Soldaten. - Löjtnant.
Meddela kapten Kariluoto att stabsplatsen är återtagen.
Och att major Sarastie har stupat.
Ukkola! Ukkola!
Skyttelinje! Bilda skyttelinje.
Nu rycker vi fram!
Vi ger inte upp! Fjärde fyller luckan! Framåt!
Vi slår till! Framåt!
Framåt!
Ordonnans!
Koskela kan inte fortsätta anfallet genast.
- Han föreslår att ni väntar... - Vänta på vadå?
Det här är enda chansen att bryta igenom!
Säg åt Koskela att vi rycker fram. Befälen visar exempel!
- Vi drar oss tillbaka! - Fjärde, framåt!
Bataljonen fortsätter inte anfallet under mitt befäl.
Ni överger inte ställningarna.
Löjtnant! Fienden rycker fram mot bäcklinjen.
Fienden rycker fram mot bäcklinjen, vi riskerar att bli omringade. Vi retirerar.
- Materielen måste tas med. - Jag tar med mig bataljonen.
Den får stå avstängd en stund. Alla sårade till norra sidan av vägen.
- De stupade, då? Vi bar hit kapten också. - Vi har nog med de levande.
Samla kompanierna. Sätt fart!
Vi kastar kulsprutorna i sjön.
En behåller vi. Som minne. Tar du den?
- Vad gör det för skillnad? - Vi slänger dem.
Då så.
Så här går det till.
Ajöss, satans kalv!
Hämta de sårade, sen är det avmarsch. Viirilä tar täten.
Efter mig.
Sätt fart nu.
Vanhala...
Täck mig med nåt sen.
Inga andra än sårade på flaket.
Perkele, var hade karln sin reserv?
Här ligger ni och trycker utan eldställningar.
På grund av er förhastade bedömning förlorade vi vår bästa position.
- Mannarna var förlamade av förlusterna. - Jag känner nog till situationen!
Ni leder bataljonen tills Lammio kommer. Löjtnant Ovaska får kulsprutorna.
Jag slängde kulsprutorna i sjön för att få med alla sårade. Vi har bara en kvar.
I sjön? För helvete, löjtnant!
Det här är myteri! Ni hjälper fienden avsiktligt!
Vapnen skulle tas med. Kulspruteskyttar är kulspruteskyttar, inte sjukvårdare!
Ni är bataljonschef, inte hjälpsyster!
Och ni karlar... Givakt!
Är ni får eller finska soldater?
Man håller ställningen eller så dör man.
Skäms, perkele!
Jag skulle inte kunna kalla mig finne om jag var som ni.
Och nu går ni i ställning.
Håll ställningarna.
- De mosar oss! - Nej.
Det är minerat. Håll ställningarna.
- Ta buntladdningarna och kom med. - Det går int'!
Buntladdning.
Vi sticker!
Öka, öka!
Fienden har brutit sig igenom. Tredje kompaniet delvis i panik.
Förbannade fårskock! Inte ett steg till!
I ställning! Den som springer i väg är dödens!
Inte ett steg till!
Pansarvagnarna kommer!
Halt! Vart ska ni? Stanna! För sista gången, stanna! Vart ska ni?
Till Enare och knulla vargar.
Enligt krigslagen dömde jag förrädaren till döden.
Det gäller Finland.
I ställning med er, perkele!
I ställning!
- Ta skydd! - Sätt fart!
Fly inte!
Fly inte! Allihop i ställning!
Fly inte! I ställning!
Hjälp mig!
Håll längre avstånd till varandra. Längre avstånd!
Cykeln är sönder. Får jag kliva upp?
Man har väl aldrig kört dynga på söndagarna!
Lämna cykeln och åk med nästa kärra.
Menige Korpela. Vad sa ni nyss?
Jag sa vad jag sa! Vad är det för en jävla sprätt som ränner efter mig?
Spyflugor brukar hålla sig till häströvar. Ska de sätta sig på människor nu också?
Ta skydd!
I väg med dig!
Skjut du bara, din satan! Skjut på bara!
SISTA FÖRSVARSSTÄLLNINGARNA JULI 1944
Minns du när vi simmade i Vuoksen som små?
Vuoksen får vi aldrig se mer.
- Nu simmar där bara lik. - Vi kommer att simma där igen.
Ingen kommer så långt.
Spara int' på sockre', pojkar.
För det kommer å bli blött. Vi ska simma snart.
- Den bäcken är bara att hoppa över. - Knip mun, pojkspoling.
Ät upp sockre' så de int' blir blött. Befälen säger att ställningarna håller.
Varför kan jag int' tåla officerare?
Ingen aning.
Har du nånsin tänkt på att det kanske är dig det är fel på?
- Mig? - Ja.
Jag håller mig ti' faktum, medan de håller på me' sina fåfängligheter.
Karelen är förlorat. Kriget är förlorat.
Jag har inget mer att förlora. Nu försöker jag bara få betalt för Karelen.
Snart får vi slåss, grabbar!
Antti, kom bort därifrån. Kom ner i värnet.
Nu sticker vi.
- Vi drar oss tillbaka. - Du med, Tassen.
Tillbaka, pojkar!
Ungdomarna går över först. - Määttä, ta undan kulsprutan!
Öka!
- De kom över, nu går jag. - Vi sticker.
Gå över, Tassen. Gå nu!
- Antti! - Hur gick det?
Lämna mig!
Rokka!
Skydda oss!
Antti! Du blev träffad! Jag hörde när de träffade!
Vanhala, samla en stridspatrull. Vi måste återta försvarsställningarna.
- Ser du kroppen där? - Ja.
Bredvid den har de ett kulsprutegevär. Ta dig ner i graven och slå ut dem.
Nog kommer jag i graven alltid. Antingen i den eller i min egen.
- Jag tarAsumaniemi och Honkajoki. - Vi ger eldunderstöd.
Jag vågar inte gå frivilligt, jag måste få order.
- Då ger jag dig order. - Det förändrar saken.
Ge hit kpisten.
Kom an nu!
- För fan, pojk! - Är du redo med granaterna?
Kasta till höger.
Ryssarna sticker.
Framåt!
- Vi gjorde det. - Stridspatrull Vanhala. Vilken insats!
Fosterlandet glömmer er inte.
Mina magasin är slut.
VAPENVILAN - 4 SEPTEMBER 1944
- Jag tål int' mer... Sluta! - Ta skydd!
Jag måste bort! Jag vill bort! Släpp mig!
Den som förlorar trycks ner i skorna, och så är det med det.
Tänk om du sku' ha pilbössan också.
Ärade medborgare, situationen är kort uttryckt följande:
Vi har tagit det första steget mot-
- att återställa vänskapliga relationer med vår stora östliga granne.
Vi har tagit ett steg på en väg där dolda faror kan lura.
Vi vet inte ännu vilka villkor som förelagts oss-
- men eftersom vår stora östliga granne inte krävt villkorslös kapitulation-
- har vi ansett oss vara förpliktade-
- att uppfylla sovjetregeringens och dess allierades förhandsvillkor-
- för att visa vår uppriktiga vilja till fred.
OKÄND SOLDAT
Översättning: Frej Grönholm Svensk Medietext