Er det?
Richard og Linda.
Det forstår jeg godt.
- Hej, Doc. - Hej, Joe.
- Hvordan går det? - Som det plejer.
Godt nok.
- Skal du bruge en hånd? - Nej...
Jeg foretrækker at arbejde alene.
Kamera tre.
Udbringning.
Tracey, kommer du personligt? Skal du ikke arbejde?
Jeg fik fri klokken ti. Jeg har taget to kopper med.
Jeg er ked af det, Tracy, men ingen må komme herind.
- Hvad skylder jeg? - Jeg fik dem gratis.
- Må jeg ikke komme ind? - Nej.
- Pokkers også. - Strengt fortroligt.
Nu bliver jeg vanvittigt nysgerrig.
Jeg må tilbage. Jeg kan måske kigge forbi i morgen.
Hvis vi ikke ses, kan jeg komme forbi med kaffe igen i morgen.
Tak, Tracey.
- Tag bare begge to. - Tak, Tracey.
Du er en slem pige, Tracey.
Det kan du bande på.
Beverly, fortæl mrs. Houseman, at vi refunderer to nætter -
- men ikke hele ugen.
Hun og veninderne fra New York holder vores spa i gang.
Hvordan kom stinkdyret ind på hendes værelse?
- Hvordan kom det ind? - Det kom aldrig tæt på værelset.
Stinkdyret løb rundt i den anden ende af hotellet.
Så er jeg hjemme, bror Ben!
Sur og sød, salt og sprød.
- Beverly, det er min bror Jerry. - Hyggeligt at møde dig.
Tag dig af mrs. Houseman, og så tales vi ved.
Er det den nye pige? Eller "kvinde"? Man må ikke kalde dem piger.
Beverly. Ja.
- Har I knaldet? - Jerry!
R-e-s-p-e-k-t. Respekt.
Hun er en smuk skabning, og hun er gift.
Det plejer ikke at holde dig tilbage. Der er dømt fuld udblæsning.
Jerry... Hvad har du ellers på hjerte?
Faktisk er mine blodårer fyldt -
- med min nye hydroponiske hybrid mellem indica og sativa.
Et strejf af den mytiske AK-47 via Amsterdam-ekspressen.
Den er bagt ind i bananbrødet og opløst i marmeladen -
- der er ideel for kreative udflugter i sindet.
- Op med landingsstellet! - Jerry...
Man ringeagter den profet, der æder sin eget profit.
Det er research, bror Ben, og jeg kommer i stødet.
Gudskelov, at du har forladt hotelbranchen.
Hvor har du været, Ben?
Min nye legaliserede forretning har tredoblet omsætningen.
Er det mors hat?
- Jeg skal tale med Truman. - Hvem af dem?
- Er politimester Truman her ikke?
- Ved du, hvem af dem det er? - Nej...
Den ene er syg, og den anden er på fisketur.
Så der er forskel.
Det drejer sig om en forsikring.
Jeg tvivler på, jeg kan hjælpe.
Jeg vil gerne tale med politimester Truman.
Jeg lægger mit kort og kigger forbi en anden dag.
Tak. Jeg skal nok beholde kortet, men medmindre...
Hvor tror du, du skal hen?
Hvem har vi her?
Otis.
Davs, Buella.
Hvordan går det?
Buella, gemmer du Ray og Darya et sted deromme?
- Nu skal jeg hente dem. - Og Buella...
Find dig en bedre dørmand.
Verden er fuld af lastbilchauffører.
Ray! Darya!
Ray... Darya.
Kom.
Mr. C...
Vi ses, Otis.
Hej, Tracey.
- Han er her ikke. Der er ingen her. - Nå da.
Mystisk. Hvor er han?
Betyder det mon, at jeg må komme indenfor?
Jeg har to latter med.
Tja, når der ikke er nogen, der stopper dig -
- kan du vel godt komme indenfor.
Men hvad vil du gøre, hvis vagten kommer?
Den tid, den sorg.
Hold da op.
- Hvad er det? - Et glasbur.
Ja, men hvad bliver det brugt til?
Det aner jeg ikke. Det er bare et fritidsjob.
Hvem ejer stedet?
Det skulle vist være en milliardær. En anonym milliardær.
Hemmelighedsfuldt.
Jeg skal holde øje med, om der dukker noget op i buret.
Hvad? Dukker der ting op?
Jeg har ikke set noget endnu.
Men min forgænger så engang noget.
- Hvad? - Det ville han ikke sige.
Vi må ikke sige noget om lejligheden eller glasburet.
Sikke en masse udstyr. Har de gang i et eksperiment?
Det kan man godt sige.
- Vil du ikke sidde ned? - Jo.
Hyggeligt.
- Her er din kaffe. - Tak, Tracey.
- Har du lyst til at kysse lidt? - Hvad tror du selv?
Stop!
Hvad er der?
Hvad er der, Armstrong?
Du godeste! Ruth!
Er du derinde, Ruth? Kom her, Armstrong.
Kom, Armstrong.
Kom.
Kom så, lille ven.
Du fredsens.
Hallo? Du kender mig ikke.
Jeg hedder Marjorie Green. Der er noget galt hos min nabo.
Jeg har ikke set hende i tre dage. Det lugter forfærdeligt.
Armstrong lugtede det... Nej, Armstrong er min hund.
Min adresse? Det ved jeg ikke.
Åh nej... Jeg ved det jo godt.
Det var pudsigt. Jeg havde glemt min adresse, da jeg ringede.
Hvor stammer lugten fra, mrs. Green?
Der har vi lugten.
Har udlejeren en nøgle?
Det ved jeg ikke. Barney plejer at være her.
- Skal jeg finde ham? - Ja tak.
Nå nej, Barney er her ikke. Han er en pudsig fætter.
Han er indlagt, men ikke på hospitalet.
Vi skal bruge en låsesmed herovre. Vi har en mulig 10-54.
- Nej, 1349. - Hvem bor i lejligheden?
Hun hedder Ruth Davenport. Jeg kom lige i tanke om noget.
Når Barney ikke er hjemme, har hans bror nøglen.
- Og hvem er det? - Det ved jeg ikke.
Jeg har aldrig mødt ham, men Hank kender ham.
- Barneys ven, Hank Fillmore. - Og hvor er Hank?
Tja... Det ved jeg ikke lige nu.
Han er vores vicevært. Jeg så ham lige før.
- Harvey? Dit møgsvin! - Er du Hank?
- Hvad fanden vil I? - Det er politiet.
Har Harvey sendt jer?
Vi skal bruge en nøgle til Ruth Davenports lejlighed.
- Vi leder efter Barneys bror. - Hvem siger, jeg skal besøge Chip?
Hvem er Chip?
- Det er Barneys bror. - Vi vil låne nøglen af Chip.
- Jeg var lige på vej derover. - Har du Chips telefonnummer?
Nej, nej, nej... Chip har skam ingen telefon.
- Jeg venter på låsesmeden. - Hallo?
- Kan Ruth være ude at rejse? - Hvorfor?
Så skal jeg vande hendes planter. Jeg har nøglen.
Kom.
Må jeg gå min vej?
Må jeg gå igen, de herrer?
Åh nej.
Harvey, din idiot.
Har du sendt panserne over til min arbejdsplads?
Harvey... Ja, jeg har det hele, men det er mit.
Mit og Chips. Du ville jo ikke være med.
Harvey, du skal ikke true mig.
Harvey... Harvey?
Constance?
Endelig følger du reglerne, Dave. Giver du en hånd?
Forsigtigt.
Løft det højt op.
Åh nej.
Vicepolitimester Hawk, Margaret Lanterman er på 1'eren.
Det er den lampe, der blinker.
Okay, Lucy. Tak.
- Margaret, hvad kan jeg hjælpe med? - Hawk.
Min kævle har en besked til dig.
Okay.
Der er noget, der mangler, og du må finde det.
Det har forbindelse til specialagent Dale Cooper.
Dale Cooper? Hvad er det?
Du kan finde det...
...ved at udnytte din baggrund.
Det er beskeden fra kævlen.
Okay, Margaret. Tak.
Godaften, Hawk.
Godaften, Margaret.
POLITIET I BUCKHORN
- Dave? Dave! - Jeg kommer nu.
Hovedet tilhører Ruth Davenport, der boede i lejligheden.
Manden kender vi ikke.
Vi aner ikke, hvem kroppen tilhører, men der var andre aftryk i boligen.
Og her har vi et match. Et stensikkert lokalt match.
Bill Hastings?
- Det var pokkers. - Ja. Han er mine børns rektor.
- Dave... - Er Bill hjemme?
- Hvem er det, skat? - Dave Macklay.
Davs, Dave. Går det godt?
Dave, jeg er nødt til at anholde dig.
- Hvad? - Du må følge med på stationen.
- Du godeste, Bill! - Rolig nu. Jeg har ikke gjort noget.
- Hvad drejer det sig om? - Det taler vi om på stationen.
- Jeg vil med. - Nej, det er bare en fejltagelse.
Du har ikke pligt til at udtale dig. Ellers kan det bruges i retten.
- Vi venter jo gæster! - Forstår du dine rettigheder?
Ring til George og sig, hvor jeg er.
Hun sagde, der manglede noget, og at det handlede om agent Cooper.
Men agent Cooper er jo forsvundet.
Ingen har set ham, siden Wally blev født.
- Og Wally er 24 år. - Født samme dag som Marlon Brando.
Andy ville kalde ham Marlon. Cooper har ikke engang sendt et kort.
- Han har aldrig set Wally. - Andy, Lucy. Det er sent.
Gå ned i arkivet og hent de gamle rapporter.
I morgen lægger I dem ud på bordet. Jeg tager kaffe og donuts med.
Okay, vicepolitimester Hawk.
Dave?
Don Harrison fra politiet i Rapid City.
- Overtager du sagen? - Den er din. Jeg hjælper bare til.
Har I fundet kroppen og hovedet, der mangler?
Nej.
- Hvor længe har han siddet der? - I en halv times tid.
- Det må være nok. - Vil du ikke overtage sagen?
- Mike siger, I er fiskekammerater. - Jeg har kendt ham siden skoletiden.
Så vil han nok hellere tale med dig. Gå bare derind.
Beklager ventetiden. Har du fået en kop kaffe?
Jeg nøjes med vand.
Kan du ikke...
Kan du ikke fortælle mig, hvad der foregår?
Jeg har lige et par spørgsmål, som jeg vil stille først.
Kender du Ruth Davenport?
Navnet virker bekendt. Er det ikke bibliotekaren?
Jo, nemlig. Kender du hende?
Egentlig ikke. Vi hilser på hinanden.
Hvornår har du sidst set hende?
Det ved jeg ikke. Lad mig se...
Måske for et par måneder siden.
- Har du været hjemme hos hende? - Nej, aldrig.
Jeg ved ikke engang, hvor hun bor.
Har du været i den ejendom, der ligger på Arrowhead Road 1349?
Nej, det har jeg aldrig.
Jeg... har aldrig været der. Hvad drejer det sig om?
- Har du fået en kendelse? - Dommeren var oppe i bjergene.
Bill.
Kan du fortælle, hvor du har været de sidste tre-fire dage?
- Jeg har været på skolen om dagen. - Og om aftenen?
- Skolens rektor. - I onsdag kørte jeg hjem bagefter.
I torsdags holdt vi et møde om aftenen.
Og så... kørte jeg hjem.
Og så...
I fredags var Phyllis og jeg ude at spise.
Bagefter kørte vi hjem, og jeg har været hjemme i dag.
Hvad handlede mødet i torsdags om?
Pensum. Vi holder evalueringsmøde hver anden måned.
Hvornår sluttede mødet?
Halv ti, tror jeg. Vi bestilte pizza.
- Og... du kørte altså lige hjem? - Ja.
- Hvornår var du hjemme? - 22.15 eller 22.20.
Hvor lang tid tager det normalt at køre hjem?
Nå ja... Nu kan jeg huske det.
Jeg gav min assistent Betty et lift hjem.
Der var noget galt... med hendes bil.
Jeg tror gerne, jeg vil tale med George.
Han er min advokat. Er han her?
Det finder jeg ud af.
Men er der andet, du vil sige, før vi trækker advokaten ind i det?
Vil du ikke nok sige, hvad der er sket?
Ruth Davenport er blevet myrdet, og dine fingeraftryk er overalt.
Hvad?
Vis mr. Hastings hans nye værelse. Der kan han tale med advokaten.
Du skal følge med mig, Bill. Denne vej.
Og så til venstre.
Lige derinde.
Dave, må jeg tale med Phyllis? Må jeg få lov til det?
Jeg skal prøve.
Mrs. Hastings, vi har en ransagningskendelse.
- Utroligt! Vi får gæster i aften. - Er det Bills bil i indkørslen?
- Det er Volvoen. - Vi skal bruge nøglen.
- Dave? - Der er ikke noget at gøre.
Så går vi ind.
Kom.
Min lommelygte driller.
Bingo.
Tekster: Peter Bjerre Rosa www.sdimedia.com