- Tak, Tammy. - Værsgo.
Oberst Davis fra Pentagon vil tale med dig straks.
- Men forsøg at være stille. - Hvad?
Hallo? Hr. oberst? Hvad vil De?
Jeg bryder mig ikke om den tone, hr. oberst.
Nå, det er et sted. Buckhorn.
Buckhorn, South Dakota. Det vestlige South Dakota.
Vi flyver over det østlige South Dakota lige nu.
Vil du skrive ned? Øjeblik.
Stort K.
Lille N.
Lille O.
Lille X.
Knox. Løjtnant Knox.
Politiet i Buckhorn.
Udmærket. Tak, hr. oberst.
Halløj, makker. Vi ventede dig i aftes.
Du har vist fået en ordentlig omgang.
- Hvem ejer dette foretagende? - Farmere.
- Hvor er de? - De sover ude bagved.
Hvad har du brug for?
Et par engangstelefoner og kugler til den her.
Drop den. Jeg skaffer dig en ordentlig skyder.
- Chefen er her. Hent kassen. - Er han kommet til skade?
Satans.
Vi ventede hele natten. Hvor fik de ram på dig?
Du var heldig. Jeg henter kassen.
Ville du i stedet for Philadelphia have noget imod -
- hvis vi gjorde holdt i Buckhorn, South Dakota? Det er ret vigtigt.
Fuck dig, Gordon. Jeg vil hjem.
Det er vigtigt og måske interessant for dig, Diane.
En gammel sag vedrørende en mand -
- som agent Cooper engang kendte.
- Blue Rose-sagen. - Ja.
Den er på vej. Jeg taler lige med piloten først.
Planen er ændret. Vi skal til Buckhorn, South Dakota.
Jeg ved det godt ... "Fuck dig, Albert."
BLOKERET
Agent Preston.
Det er forstået. Jeg henter ham.
Det er fængselsinspektør Murphy.
- Fængselsinspektør Murphy? - Cooper er flygtet.
Hvordan fanden skete det?
Cooper er stukket af fra kuben.
- Har du ordnet det? - Ikke endnu.
Få det ordnet, før jeg ringer næste gang.
Roger, kom herind.
- Hvad siger du til den? - Den ser fin ud.
Du skal slå en fængselsinspektør ihjel inden for to dage.
En fængselsinspektør? Fint nok.
Skal Chantal give ham en omgang først?
- Så spytter han ud. - Det bestemmer I selv.
Derefter får du en dobbeltforestilling i Vegas.
Jeg sender detaljerne, når inspektøren er færdig.
Fængselsinspektør Murphy i Yankton.
Du kan slå ham ihjel hjemme, på jobbet eller på vej derhen.
Okay. Chantal, giv chefen et snav.
Jeg vil gerne have mere.
- Det må blive næste gang. - Det er bare i orden, skat.
Ødelæg telefonen og kom væk herfra.
Hovedvejen ligger derovre.
- Har han skabt problemer? - Dougie har aldrig generet nogen.
Han er en ... god samfundsborger.
Så De kan ikke se, hvorfor nogen er ude efter ham?
Nej, men vi er jo i forsikringsbranchen -
- hvor folk kan blive vrede, hvis de ikke får deres vilje.
Det plejer at handle om penge, Bushnell. Mere skal der ikke til.
- Hvor længe har han arbejdet her? - Tolv år. Han er en god medarbejder.
- Han er langsom og stabil. - Med streg under "langsom".
Dougie var ude for et biluheld, lige før han begyndte at arbejde her.
I ny og næ kan man se et par følgeskader.
Det kan hans kone forklare.
Tak, fordi De kiggede forbi, Bushnell.
Jeg sætter stor pris på Deres hjælp.
Sikke en redelighed.
Først eksploderer hans bil, og så bliver han forsøgt myrdet.
Vi holder Dem orienteret.
Dougie, hold bare fri resten af dagen.
Så kan jeg tage ham til lægen.
Fra og med i morgen arbejder vi to sammen for at finde nogle svar.
Svar.
Se så her. Der findes ingenting, og jeg mener ingenting -
- om vores Douglas Jones før 1997.
- Du tager pis på mig. - Intet kørekort.
Intet pas. Intet personnummer.
Karakterbøger. Skattepapirer.
Ingen fødselsattest.
Det var pokkers.
Vidnebeskyttelse?
Måske.
Har du stadig din kontakt i justitsministeriet?
Jeg får ham til at tjekke det.
Fik du ordnet baglygten?
239 bobs for en skide baglygte.
Den må være et pragtværk.
Kan I huske australieren med tangen?
Skulle vi tale med ham igen?
- Det er som at tale til en hund. - Og det er hende, der bjæffer.
Jeg har en idé.
Jeg har en frisk kop til Dem, mr. Jones.
- Kan jeg friste Dem? - Nej tak, men det var sødt af Dem.
- Haps. - Fuscos?
Ja?
God timing. Fingeraftryk og dna-profil, tak.
Jeg kom for at fortælle, at vi har fået håndaftrykket fra pistolen.
Vores gamle ven Ike the Spike.
Og han er blevet set på et motel uden for The Strip.
- Ike the Spike har knaldet sig selv. - Lad os besøge ham.
- Vil du sende Jones hjem? - Jeg skal først indskrive den her.
- Se der. - Den til højre?
- Ikke dårligt. - Du har en ridse der.
Besked til JT. Jeg kunne ikke fange dig på mobilen, så nu prøver jeg her.
Her er beskeden: Intet held. Jeg melder mig syg.
Er han der stadig?
Han er på vej mod jer.
Ike, du er anholdt for mordforsøg.
- Vi har dit håndaftryk. - Faktisk har vi hele hånden.
Andy, jeg er vild med den beige stol.
Og Lucy, jeg er vild med den røde stol.
Og jeg er vild med den beige stol, Andy.
Undskyld, snut. Du må gerne få den beige stol.
Mary, hvad laver du?
Hvem har lukket ham ud?
Hvor er han?
Johnny!
Johnny, hvor er du?
Johnny!
Johnny.
Johnny!
Johnny! Åh nej.
Åh nej. Johnny.
Mor?
- Hej, Bobby. Vil du have kaffe? - Nej tak.
Jeg er her med drengene. Vi har nogle spørgsmål.
- Okay. - Kom bare ind.
- Mrs. Briggs. - Mine herrer.
Vi vil høre om agent Coopers besøg hos majoren den dag ...
- Dagen inden Garland døde. - Ja.
Nu skal I høre.
Da agent Cooper tog af sted den dag, trak Garland mig til side.
Han sagde, at en skønne dag ville vores søn Bobby -
- og Hawk og politimester Truman ...
Jeg vidste ikke, at det ville være dén politimester Truman.
Han sagde, at de ville komme og udspørge mig om agent Dale Cooper.
Han klemte mine skuldre, mens han fortalte mig det.
Jeg prøvede at udfritte ham, men han ville ikke sige mere.
Han sagde bare:
"Når de spørger om agent Cooper, skal du give dem det her."
Og nu er I her.
- Vil I have kaffe? - Nej. Nej tak.
Udmærket. Så følg med.
Det her er stolen.
Tænk, at den dag er kommet.
Se godt efter.
Bobby, da din far fortalte mig det -
- var du milevidt fra, hvor du befinder dig i dag.
Han vidste, at det ville gå dig godt.
Han forudså din tilværelse.
Din far opgav aldrig troen på dig.
- Lad os drikke den kop kaffe. - Ja.
- Venteværelset. - De kommer nu.
Løjtnant Knox. Macklay.
Diane.
Jeg er ikke i humør til at se et lig. Jeg venter her.
Man må desværre ikke ryge her.
Det er et skide lighus!
Denne vej.
Svagpissere.
SNAKKEN GÅR OMKRING SPISEBORDET
Macklay tog imod sagen. Han kan orientere jer.
William Hastings havde en affære med bibliotekaren Ruth Davenport.
Davenports hoved blev fundet på major Briggs krop.
Efter at vi anholdt Hastings, blev hans kone dræbt derhjemme -
- tilsyneladende af deres advokat, George Bouncer, som vi også anholdt.
Dagen efter omkom Hastings sekretær i en bileksplosion.
Hvad sker der i anden sæson?
De må undskylde Albert.
Det er major Briggs.
Det viser sig, at William Hastings og bibliotekaren Ruth -
- researchede og skrev en sær lille blog -
- om en alternativ dimension.
Rektoren på den lokale highschool.
Og ikke mindst mester i at trille glaskugler.
Hvornår blev han glaskugleskør?
Da hunden åd hans kugler.
For en uge siden afsluttede Hastings et indlæg med en kryptisk sætning.
"I dag trådte vi endelig ind i Zonen, og vi mødte majoren."
Manden her var i 40'erne.
Ja.
Albert.
Lad os tænke højt.
Major Briggs ville have været 72.
Vi mente, han omkom i en brand uden for Twin Peaks.
For 25 år siden. Da han var på alder med manden derinde.
Tænk over det her: Cooper kendte Briggs.
Cooper var sammen med Briggs for 25 år siden.
Og nu dukker Cooper op helt herude.
På fri fod helt herude.
Ja.
Jeg fandt den her i mavesækken. Den er indgraveret.
Der står: "Til Dougie, kærlig hilsen Janey-E."
Vi må tale med William Hastings.
Gå din vej!
- Hej, Lucy. - Jeg er her ikke. Jeg holder pause.
- Goddag ... - Ingen mad i mødelokalet, Chad.
Nej, men I spiser altid donuts og drikker kaffe herinde.
Chad, du kan spise i frokoststuen.
Helt i orden.
Beklager. Det skal ikke gentage sig.
Helt ærligt ...
Hold nu op.
Vil du åbne døren?
Giver du en hånd?
Bobby, luk vinduet op.
Ingen samlinger eller åbninger. Hvordan skal vi åbne den?
- Måske er der en skjult knap. - Jeg kan ikke få øje på noget.
Hvorfor smiler du?
Jeg ved, hvordan man åbner den. Min far havde engang én med hjem.
- Hygger du dig? - Ja.
- Værsgo. - Men så skal vi udenfor.
- Skal vi udenfor? - Ja.
Okay.
Hvad ...
"253 yard øst for Jack Rabbits palads."
"Før du forlader Jack Rabbits palads, skal du tage noget jord i lommen."
Der står to datoer og et tidspunkt.
Det samme tidspunkt, 2.53.
Det er om to dage og dagen efter.
Jack Rabbits palads? Det har jeg aldrig hørt om.
Han har gjort det igen. Hold da op.
Hvad, Bobby?
Jeg ved præcis, hvor Jack Rabbits palads ligger.
Da jeg var barn, tog min far mig med.
Det var i nærheden af den gamle station.
Det var vores eventyrland, hvor vi fandt på historier.
Det var mig, der kaldte det Jack Rabbits palads.
Han forudså det hele.
- Hvad det så end er. - Sådan var min far.
Vi tager derop om to dage.
Du kan føre an, som din far havde ønsket.
Øjeblik.
Der er mere.
"COOPER/COOPER."
To gange Cooper.
Vi ville gøre dig selskab, Diane, mens Albert er optaget.
Gordon.
Vi plejede at ryge sammen i gamle dage. Kan du huske det?
Ja, det gjorde vi godt nok, Gordon.
- Det gjorde vi. - Tak, Diane.
Vil du ikke ryge færdig?
Tammy.
Goddag, mr. Hastings.
Jeg er FBI-agent Tammy Preston.
Åh nej, FBI ...
Mr. Hastings, jeg optager samtalen.
Vil De oplyse Deres navn og alder?
William Hastings. Jeg er 43.
Mr. Hastings.
Står De bag bloggen "Jagten på Zonen?"
Ja.
- Hvad skriver De om? - Forskellige ting.
Skrev De for to uger siden et indlæg -
- om et møde med en alternativ virkelighed?
En anden dimension.
Ja, men den er ægte. Det hele er ægte.
Hvor længe har De været interesseret i emnet?
I mange år. Jeg læser en masse.
Men denne gang fandt De og trådte ind i sådan et sted.
De skrev følgende: "Vi mødte majoren."
Ja.
Ruth var god til at finde skjulte optegnelser.
Hvis vi befandt os på et bestemt sted på et bestemt tidspunkt -
- ville vi træde ind i dimensionen -
- og skabe kontakt til en person.
- Så vi gik derhen. - Og så mødte De majoren.
Han gemte sig der. Han kaldte det dvale.
Han var bange for at blive fundet, så han ville et andet sted hen.
Han bad os om at finde nogle tal.
Vigtige tal. Koordinater.
Vi fandt dem i en sikret militærdatabase.
- Har De stadig koordinaterne? - Nej.
Ruth skrev dem på hånden, så hun ikke ville glemme dem.
- Beklager. - Hvad skete der så?
Vi gav ham tallene i torsdags.
Så skete der noget forfærdeligt.
Der kom nogle og tog fat i ham.
De holdt mig nede og spurgte: "Hvad hedder din kone?"
"Phyllis," sagde jeg. Jeg slog ikke Ruth ihjel.
I må tro mig. Jeg elskede hende.
Det hele er min skyld.
Det burde aldrig være sket.
Viser et af de seks fotografier den person, De kalder majoren?
Det er majoren.
Tegn en cirkel omkring ham og underskriv.
Javel.
Hvad skete der?
Vi gav ham tallene.
Så svævede han i vejret.
Han sagde nogle ord.
"Cooper. Cooper."
Så forsvandt hans hoved.
Ingen har nogensinde set noget lignende.
Jeg har aldrig læst om den slags.
Du forstår det ikke. Du var der ikke.
Det var ... Han ...
Det var smukt. Og så var Ruth død.
Det var forfærdeligt. Jeg måtte holde hende.
Så vågnede jeg, og jeg var hjemme igen.
Jeg var hjemme.
Slog majoren Ruth ihjel?
Nej, der var masser af mennesker derinde.
Du må tro mig. Jeg slog ikke Ruth ihjel. Jeg elskede hende.
Jeg ved ikke, hvad der sker med mig.
Hvorfor kan I ikke hjælpe mig?
Vi var så lykkelige. Vi skulle til Bahamas.
Vi skulle ... dykke -
- og drikke cocktails på stranden.
Vi skulle slikke sol.
Og kigge på den smukke solnedgang.
Hun sagde: "Bill, lad os tage af sted."
"Lad os tage til Bahamas og dykke."
Jeg ville bare dykke.
Kan jeg friste med en åndsbolle?
Kunne vagterne ikke finde noget?
De undersøgte det hele.
Det er vist højest her.
Det er ...
Det er en fascinerende lyd.
Ja.
Det lyder som klokken i et kloster.
Eller som noget fra en anden verden.
Beverly.
Jeg kan ikke gennemføre det her.
Jeg ved ikke hvorfor.
Du er et godt menneske, Ben.
Zebraen er ude igen.
Det er længe siden.
Jeg har fået nyt arbejde.
- Hvad skete der? - Idioten fyrede mig.
Dødssygt. Hvorfor?
Jeg var vist høj et par gange. Tror jeg.
- Tror du? - Ja.
Jeg kan sgu ikke huske det.
Gør det nogen forskel? Jeg passede mit fucking arbejde.
Alle kan sgu da servere en burger.
Jeg har et underligt udslæt.
Hvor arbejder du nu?
Jeg serverer burgere på den anden side af gaden.
Det var pokkers.
- Har du set pingvinen? - Hvad har jeg?
Pingvinen.
Ja.
Tekster: Peter Bjerre Rosa www.sdimedia.com