V našem životě jsou okamžiky,
které nás určují.
Okamžiky, ke kterým se pořád vracíme.
Před ním byl můj život jednoduchý a jasný.
A teď, po něm,
je jen…
potom.
Tesso!
Tak jo, na co jsme mohly zapomenout?
- Fén. - Ne.
- Baterka. - Je to vysoká, mami, ne kurz přežití.
Ručníky. Nabíječka baterií. Nabíječka na telefon.
Když na něco zapomenete, můžu jí to dovézt.
Měli bychom vyrazit. Čeká nás dlouhá cesta.
Naposledy projdeme pokoj.
- Moment. - Díky.
- Jsme na správném patře. - B-22...
B-22... B-22!
Tady to je.
Ahoj.
Steph?
Osobně.
Já jsem Tessa.
Moje nová spolubydlící. To je Tristan.
- Ahoj. - Já jsem Tessa.
Pojďte dál. My nekoušeme.
Omlouvám se!
To je moje máma a to je Noah.
- Čau! - Ahoj.
Upřímně,
nejdřív mě zaskočilo, že mi dají na pokoj prvačku,
ale má to i světlou stránku. Budu tvůj spirituální průvodce.
Ukážeme ti ty nejlepší místa a ani nemusíme nic předstírat.
Mami.
Hezkej svetr.
Díky, ten je z Gapu.
Pěknej.
Okamžitě zajdeme do ubytovací kanceláře a požádáme o změnu pokoje.
Počkej, jak to myslíš?
Smrdí to tam trávou. Nebudeš...
Můžeš nedělat scénu?
Nedělám scénu.
Tvrdě jsme na to dřely a já nechci, aby tě někdo rozptyloval.
Mami, bavíme se o mně.
Nemohla bys mi prostě důvěřovat?
Bude to v pohodě, slibuju.
Slibuju!
Bez tebe bude doma prázdno.
Já vím. Budeš mi chybět.
Bože, jsem na tebe hrozně hrdá.
Díky, mami.
Miluju tě, holčičko.
Tak já jedu. Uvidíme se brzo.
Ahoj.
Mám to.
Týhle chvíle jsem se děsil.
Já taky.
Mluvím o cestě domů s tvojí mámou.
Tak jo.
Vyděsila jsem tvoji mámu hodně?
Myslí si, že na tebe budu mít špatnej vliv?
Má o mě jenom starost.
Jsme samy dvě.
Ne, díky.
Vidíš? Nemá se čeho bát.
Tvůj brácha je milej.
Ty myslíš Noaha, ne, to je můj kluk.
Kruci, promiň.
To je v pohodě. Je v posledním ročníku na střední.
To je Tristan. Máme rande.
Na co máš všechny ty starý knížky?
Kdo si vozí na vysokou knížky?
Já, nejspíš.
Intelektuálka. To se mi líbí.
Tak já padám.
Tak jo, zatím!
„Máma: Užij si první den.“
„Noah: Dobrou.“
- Ahoj. - Ahoj.
Ekonomie 101?
Jo.
Je zamčeno.
- Už jsem to zkoušel. - Jasně.
Ranní ptáčata.
Užijte si to.
- Promiň, až po tobě. - Po tobě.
- Ne, vážně, trvám na tom. - Ne, já na tom trvám.
Máma mě vychovávala...
Tak jo.
- Jsi taky v prváku? - Jo.
Ekonomie je tvůj hlavní obor?
Takovej je plán. A tvůj?
Angličtina.
Mimochodem, já jsem Landon.
Tessa.
Těší mě.
Dobrý den, já jsem profesor Alexander,
vítejte na Ekonomii 101.
Možná je to ten nejdůležitější předmět, na který tady budete chodit.
Takže očekávám, že budete dávat pozor
a vytěžíte co nejvíc z mojí 25leté kariéry na Wall Street.
Dáme se do toho.
Hej!
Myslím, že sis spletl pokoj.
Nespletl.
Jak ses sem vůbec dostal?
Tak jo. Můžeš jít na chodbu, abych se mohla obléct?
Nefandi si, nedívám se.
Dala sis načas.
Tady jsou... Ahoj, Tesso.
Ahoj. Můžeš svýmu klukovi říct, ať jde pryč, abych se mohla obléct?
To není můj kluk. Cos jí řek?
Nic. Hledím si svýho.
To je jedno, kdo to je.
Dneska večer půjdeš s náma.
Já nevím.
Snažím se představit si ji na párty.
Moc mi to nejde.
Nebudeš pořád zavřená tady, že ne?
Ne.
Velký Gatsby, dobrá knížka.
Nechci nic prozrazovat,
ale všechno to byl jen sen.
To není pravda...
Všechno to byla lež.
Na koho se dívá?
Cappuccino s mandlovým mlékem a skořicí.
Černý, prosím.
A pro vás?
Jedno Americano, prosím.
- Dobře. - Díky.
Ty jsi herec.
- Prosím. - Díky.
Vyzvedneš nás, Zede?
A v kolik?
Nevím, v osm?
Víš co?
Pst!
Dneska večer půjdeme na párty.
Já nevím.
Půjdeš. Copak se nechceš bavit?
Pst!
Ty pst!
Jo, jasně že jo.
Tak si sbal věci.
Tak jo.
Jdeme se nachystat.
Co tyhle?
Jsou pěkný.
Možná trochu...
...moc formální.
Říkalas, že mám být sama sebou.
Víš co? Jsou super. Super!
Není to super?
- Ahoj! - Čau, jak je?
Tady je moje kočka.
Ještě.
- Ahoj, Tesso. - Ahoj.
Potřebuju něco na rozptýlení.
Udělej to znovu.
- Znovu? Chcípnu. - Dělej! Chci to natočit.
Hustý, kámo!
Ahoj.
To je moje nová spolubydlící Tessa.
To jsou všichni.
Těší mě, já jsem Zed.
- Hardina znáš, to je Molly. - Ahoj.
Posadíš se?
Roztomilý šaty.
Jo, a to je Jace, místňák.
Čau.
Co je tvůj hlavní obor, Tesso?
Obchod nebo ekonomie.
Hustý.
Dáš si něco k pití?
Já nepiju.
No tak, dej si něco.
Aspoň panáka.
No tak!
Bože, Steph, kdes k ní přišla?
S tebou se nikdo nebaví.
Ty jo!
Na zdraví!
Jsi v poho?
Lidi, Vadí nevadí?
- Co? - Vadí nevadí?
Ne. Ne!
Není to hra pro děti?
Ne tak, jak ji hrajeme my.
Tak, Tesso, vadí nevadí?
Nevadí.
Nejšílenější místo, kdes měla sex.
Dál.
To bude snadný.
Počkej,
jseš panna?
Vadí.
Musíš se líbat s Hardinem.
To neudělá.
To nikdy nekončí dobře.
Chceš?
Bavíš se, Molly?
S touhle hrou končím.
Nevyměkla.
Líbí se mi.
Hardin Scott byl poprvý odmítnutej.
Odmítla tě, kámo.
Ahoj.
Ahoj, myslel jsem, že budeš na FaceTime.
Jo, promiň.
Kde jseš? Je tam hroznej hluk.
Se Steph a jejíma kamarádama.
Ale všichni jsou... já nevím.
Takže jsi na párty? Pilas něco?
Měla jsem jen jeden drink.
Takže odejdeš na vysokou a hned začneš pít. To je skvělý, Tesso.
Noahu, nebuď tak...
Tak co? Ty jseš na párty, ne já.
Tak nic.
Tesso...
Omlouvám se.
Co tady děláš?
Nic.
Hledáš něco?
Jsi opilej?
Já nepiju, stejně jako ty.
„Žiju v něm daleko víc než sama v sobě.
Naše duše, těžko říct, co v nich je, ale jsou z jednoho kusu.“
To je Brontëová, Tereso.
Já vím, že je to Brontëová.
A jmenuju se Tessa.
Co děláš u mě v pokoji, Tesso?
To je tvůj pokoj?
Jo.
Pořád hrajeme?
Myslím, že mi něco dlužíš.
Počkej.
Já nemůžu.
Musím jít.
Nepochybuj, že to dám.
Tak jo, můžem?
Slušná trefa.
Noah: Zklamalas mě.
Noah: Máma říkala, že bys neměla nikam chodit s touhle spolubydlící.
Noah: Promiň, dělám jen to, co si myslím, že je pro tebe nejlepší.
Já vím, ale...
Ahoj.
Jsem rád, že tady nejsem jedinej prvák.
Jsem šťastná, že jsem se sem dostala.
Tak začneme.
Vrcholné dílo Jane Austenové. Kdo z vás už četl Pýchu a předsudek?
A jaký dojem na vás po prvním přečtení udělala?
Poslechneme si nově příchozího, pana Scotta.
Pýcha a předsudek.
Elizabeth Bennetová by se měla vyklidnit.
Dělala Darcymu větší peklo, než si zasloužil.
Chcete říct, že Darcy nebyl do Elizabeth zamilovaný?
Láska je jenom obchod.
Touhu máme v genech.
Vykazujeme správný soubor žádoucích znaků.
Můžeme to spustit a utnout, kdy se nám zachce.
Ano, slečno Youngová? Tesso?
Je to ten nejpřevratnější feministický román, jaký jsem kdy četla.
To, že žena v té době měla sílu Darcyho odmítnout, když se k ní choval špatně…
Blbost.
Elizabeth na Darcym přitahovalo právě jeho chování.
Darcy se choval neurvale a vysmíval se jí. Mohl být rád za takovou ženu jako ona.
Požádal ji o ruku jenom proto, že ho pořád stíhala.
Stíhala ho? To on se snažil dostat ji.
Očividně není spokojená se svým životem a hledá povyražení.
Podle mě je jen v jeho hlavě, že k němu vůbec něco cítí.
Tak to vidíte.
To je síla dobré knihy.
To bylo zábavný.
Ne, bylo to otravný.
Mě to bavilo.
Nevím, co si myslíš, ale zapomeň na to.
Nic se mezi náma nestalo. Mám kluka.
Náma? Myslel jsem, že mluvíme o Pýše a předsudku.
Nepůjdeš si pro kafe?
Jak může být někdo tak arogantní?
„Elizabeth Bennetová by se měla vyklidnit.“
Kdo může tohle říct?
To je prostě Hardin.
- Ty ho znáš? - Jo.
Jsme v podstatě příbuzný.
Moje máma chodí s rektorem Scottem.
Rektor Scott je Hardinův táta.
Hardin a já se tolerujeme, v rámci možností.
Jeho táta je rektor?
Jo.
Poslyš, Tesso, snaží se tě vyprovokovat.
To se mu rozhodně nepovede.
Bolí to!
Měla bys do toho jít taky.
Máma by mě zabila, doslova.
Nech si udělat tohle.
To by se ti určitě líbilo.
Jo, kostka.
Mám pocit, že moje máma má pro mě všechno naplánovaný.
Myslím, že plánuje moji svatbu s Noahem od našich asi pěti let.
Neříkej mi, že Noah je jedinej kluk, s kterým jsi chodila.
To je smutný.
Au!
Bacha.
Je to fakt lákavý.
Pst!
Dneska večer ti to sekne.
Pst!
Jednu malou kávu, prosím.
- Tady máte. - Jo, díky.
Ahoj.
Nemůžu se od tebe držet dál.
Cože?
Budeme se vídat,
Steph je moje kámoška a vy dvě jste spolubydlící.
Tesso, co kdybychom začali znovu? Zapomeneme na to, co bylo, a budeme...
Co? Kamarádi?
Proč ne?
Chci ti něco ukázat.
Tak mi to ukaž.
Je to místo.
Myslím, že bude lepší, když se od sebe budeme držet dál.
Tak zatím.
Tudy dolů.
Pojď.
Vítej na mým oblíbeným místě.
To je krása.
Nevykoupeme se?
Co...
- Co děláš? - Jdu si zaplavat.
Hardine.
Pojď taky.
Můžeš si vzít moje tričko.
Je to skvělý.
Trochu soukromí,
prosím.
Tak jo.
Co?
Sluší ti víc než mně.
Můžu se tě na něco zeptat?
Mám na výběr?
Koho máš nejradši na světě?
To je snadný.
Sebe.
Jak jinak.
Jak se jmenuje tvůj kluk?
Noah.
Noah...
Chodí sem?
Je na střední.
Na střední?
A čím si tě zasloužil kluk ze střední?
Je na mě hodnej.
Hodnej...
Není to jen jinej výraz pro nudnej?
Ne vždycky.
Můžu ti něco ukázat?
Zadrž dech.
To ticho.
Klid.
Přijde ti to divný?
Ne.
Vůbec ne.
Myslela jsem, že chceš, abysme byli kamarádi.
Myslím, že nikdy nebudeme moct bejt jenom kamarádi.
Nikdy se tě nikdo nedotýkal?
Proč jsi přestal?
Máme čas.
Proč se jim říká hranolky?
Proč se jim říká francouzský frity?
Jsou fritovaný.
Nejsou francouzský.
Máš spoustu svejch!
Chtěla jsem bez kečupu.
Vyměním vám to.
Díky.
Bez kečupu?
To je dost neamerický.
Jsem samý překvapení.
Řekni mi něco o sobě.
O sobě?
Jo, o svý rodině,
kde ses tu vzal?
Dál.
To, že budeš někomu klást libovolný otázky o jeho minulosti,
ti o něm nic neřekne.
Můžu zjistit, kdo jsi, tak, že tu budu sedět a trávit s tebou čas.
Co?
Co co?
Co děláš?
Čekám, až mi odhalíš svoje pravé já, tak, že tu sedím a trávím s tebou čas.
Prosím.
Děkuju.
Tak jo.
Jednu otázku.
Proč máš všechny ty milostný romány, když na lásku nevěříš?
Kdo říká, že nevěřím na lásku?
Tys to říkal, na semináři.
Pravda.
Možná bys neměla věřit všemu, co říkám.
Ahoj.
Ahoj, Tesso.
Můžem na chvíli?
Co děláte?
- Jen jsme... - Jen jsme se přišli najíst.
Co tvůj kluk, Tess?
Jsme na odchodu.
Super. Potřebuju hodit.
Teď se to nehodí. Řekni si Zedovi.
Zrovna jsme přišli.
- Omluv mě. - Jsi omluven.
Tak jo.
Tesso.
Fakt?
Jo, přijdu za chvíli.
Budu na baru.
Zatím.
Jak je, kámo?
Popovídej nám.
- Co to bylo? - Co bylo co?
Styděl ses, že nás vidí spolu?
Ne.
Protože já o nás Noahovi řeknu.
O nás?
Co tím myslíš?
Jestli chceš dát kopačky svýmu středoškolákovi, neházej to na mě.
Co?
Hele, bylo to bezva, ale já s nikým nechodím.
Děláš si legraci?
Jsi tady...
O čem sníš?
Překvapení!
Co...
Co tady...
Co tady děláš?
Jak se máš?
Díky.
Jsi v pohodě?
Jo! Jo, jasně.
- Bezva. - Děkuju.
Tak kam mě vezmeš?
Hele, Tessa.
Jak je,Tesso?
Ahoj.
- Čau, viděli jsme se na koleji. - Ahoj.
- Takže fakt existuje. - Těší mě.
- Ahoj, já jsem Zed. - Ahoj.
Táborák, super.
Tesso.
Díky.
Nejspíš tu brzo budou poldové.
Měli bysme vypadnout?
Čau, Tesso, tebe bych tu nečekala.
Co kdybysme si zahráli líbací hru?
No jasně.
Mám to.
Jo!
Víš, co to znamená. Ne, já...
Hej, hej, zapomeň na to.
Klid, je to jen hra.
Nemusí, když nechce...
Hej! Nech toho!
Toho budeš litovat.
Co děláš, ty vole?
Hardine.
Rozhodčí uděluje žlutou kartu!
To fanoušky rozlítilo.
Díky, žes přišla.
Co se stalo?
Začalo to jeho otcem
a pak padlo tvoje jméno.
Nechce se mnou mluvit,
tak mě napadlo, že možná bude mluvit s tebou.
Kde je?
Co tady děláš?
Měla jsem o tebe strach.
Nemáš být se svým dokonalým chlapečkem, Tereso?
Noaha do toho netahej.
Myslela jsem, že nepiješ.
Nepiju.
Nepil jsem. Není to jedno?
Udělals tam pěknou spoušť.
Oslavoval jsem.
Neslyšelas o tom?
Tatínek se bude ženit.
Měla bys vidět, v jaký díře žije moje máma v Londýně.
Nemyslíš, že už jsi měl dost?
- Ne, udělám to. - Sakra.
Pojď se mnou.
Omlouvám se za to, jak jsem se k tobě choval.
Když s nikým nechodíš, když to tak cítíš…
Myslím, že už to tak necítím.
Nevím, co chci.
Tak to jsme dva.
Nikdy přede mnou nemusíš nic skrývat.
Noah: 7 zmeškaných hovorů
Ahoj. Jsi v pořádku?
Jo.
Kdes byla? Psal jsem ti, nebralas to.
- Promiň. Vybil se mi telefon. - Kdes byla?
Kamarád potřeboval moji pomoc.
Uprostřed noci?
Noahu, vysvětlím ti to.
Můžeme jít dovnitř a promluvit si?
Já...
Ne!
Nemůžu tomu uvěřit.
Ne, Noahu, počkej.
Jsem zmatená.
Chtěla jsem o tom s tebou mluvit.
Je mi to hrozně líto.
Noahu...
Tesso.
Běž domů, Hardine.
Noah a já jsme se právě rozešli.
Mám pocit, jako bych přišla o nejlepšího kamaráda.
Pojď sem.
Máma: Noah mi řekl, co se stalo. Zavolej mi, prosím.
Hardin: Proč mi to nebereš?
Nečekal jsem, že tě uvidím.
Když táta odešel,
bylo mi deset.
Nic nám nenechal.
A máma se...
...úplně zhroutila.
Musela jsem se o ni starat,
a Noah mi hodně pomohl.
Nenávidím se za to, co jsem mu udělala.
Tesso, není to tvoje chyba.
Ale je.
Noah je můj nejlepší kamarád.
Ale ty...
Ty jsi mnohem víc.
Knihovna bude zavírat. Knihovna zavírá.
Knihovna bude zavírat!
Pojď se mnou.
- Pojď. - Co to...
Dolů.
„Pro vás bych skočil do ohně, pro vás bych skočil do vody,
pro vás bych šel na popravu, pro vás bych zemřel jakoukoli smrtí,
pro vás bych udělal vše, čemu se nejvíc vyhýbám.
A k tomu to zmatení mysli, že nejsem ničeho schopen,
to myslím tím, že jste moje zkáza.“
Proč jsi přestal?
Měli bychom jít.
Co tady děláte?
Stůjte!
Pravděpodobně nejúchvatnějším jevem je dvojhvězda.
Hvězda putuje prostorem a časem,
až si najde cestu k jinému toulavému tělesu a je s ním svázána na věčnost.
Hardin: Jsem tady, pojď ven.
Vzájemně se přibližují,
až vybuchnou jako supernova.
Co děláš, Tesso?
Učíš se o hvězdách?
Máš vůbec představu, jak jsi právě teď krásná?
Co si tam pořád píšeš?
Do toho ti nic není.
- Ukaž mi to. - Ne.
- No tak! - Ani náhodou!
Chci vidět, co...
Tesso, zlato, volám ti cel...
Tesso.
Mami?
Co tady děláš?
Co to má být?
Nic.
Kdo je to? To je ten kluk, o kterém mi říkal Noah?
Takhle trávíš čas, místo abys chodila na přednášky?
Ne!
Asi bych měl jít.
Myslíš?
Můžeme si promluvit venku? Prosím!
Ty běž! A ty pojď se mnou.
Jak jsem uviděla tvoji spolubydlící, věděla jsem, že to takhle dopadne.
To myslíš vážně?
Stálo to tolik práce a ty to zahodíš kvůli nějakýmu klukovi?
Co? Já nic nezahazuju!
Rozejdeš se s ním
a budeš se soustředit na školu.
Víš, jaký to je snažit se být kvůli tobě dokonalá,
když jsi mi nalajnovala život podle sebe?
Dělala jsem to pro tvoje dobro.
Mami, mrzí mě, že tvůj život nedopadl podle tvých představ,
ale tohle je můj život a ty mě ho musíš nechat žít.
To je to, co chceš?
Jo!
Když teď odjedu,
neuvidíš ode mě už ani cent.
Zlomí ti srdce.
Chce tě odstřihnout kvůli Hardinovi. To mě trochu znepokojuje.
Proč?
Protože s Hardinem je to složitý.
Já vím, ale se mnou je jinej.
Buď opatrná.
Jseš v pohodě?
Jo, kdes byl?
Naskoč, ukážu ti to.
- Připravená? - Jo!
- Určitě? - Jo!
Čí je to byt?
Jedný tátovy známý, profesorky.
Kde je?
V Itálii.
Mám zalejvat kytky.
Maluje!
Fakt hezký.
Představ si, kdyby to byl náš byt.
Jasně.
Může být.
Jak to myslíš? Že bychom bydleli spolu?
Když jsi mi řekla, že tě chce máma odstřihnout, musel jsem něco udělat.
Můžeme tady zůstat do konce roku.
Jen ty a já.
Udělal jsi to pro mě?
Probudíš ve mně lásku.
Tamta je ti podobná.
To je nádhera.
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Čemu?
Že jsi moje.
Nezačínej zase.
Nezasloužím si tě.
Nic nemůže změnit to,
co k tobě cítím.
Nevěřím, že jsem se nechal přemluvit.
Je to svatba, ne trest odnětí svobody.
Ahoj!
Ahoj, tak jste dorazili.
- Moc ti to sluší. - Děkuju.
Uklidil jsi dobře.
Je to luxus.
Jo, je to krásný.
Takže jsou z nás bratři.
Jo.
Musíš mít radost z mámy a Kena.
Jo, mám.
Uvidíme se uvnitř.
Vypadá to fakt skvěle.
No ne!
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
- A ty musíš být Tessa. - Tessa.
- Já jsem Karen. Landonova máma. - Ráda vás poznávám.
- Blahopřeju. - Děkuju.
Je pro mě důležité, že jsi tady.
Blahopřeju.
Díky, že jste přišli.
Jsem moc rád, že ses rozhodl přijít.
Landon říkal, že chodíš na seminář profesorky Sotové.
Takže tvůj hlavní obor je angličtina?
To by se mi líbilo, ale jestli chci najít uplatnění,
možná bude lepší obchod nebo ekonomie.
Kdyby tě zajímala obchodní stránka literatury, moje známá má nakladatelství.
- Myslíš Vanceovou? - Ano.
- Můžu jí zavolat sám. - Určitě tě ráda uslyší.
Kene, Dana je tady. Měli bychom ji jít přivítat.
Dobře se bavte.
- Těšilo mě. - Mě taky.
Budeme se bavit.
Já nemůžu.
Proč ne?
Musel jsem ti slíbit, že se budu chovat slušně.
Děkuju, že jste přišli.
Dnes večer oslavujeme velké štěstí jménem Karen.
Je láskou mého života a, upřímně, zachránila mi život.
Byl jsem obdařen nevěstou, novým životem
a ne jedním, ale rovnou dvěma skvělými syny,
Hardinem a Landonem.
Svého času mě ze všeho nejvíc těšilo poslouchat Hardina,
jak přednáší úryvky z románů, zpaměti, a předvádí je…
To nezní jako člověk, s kterým jsem vyrůstal.
Můj otec byl ochlasta, nic víc.
Aspoň se snaží.
To je víc, než co kdy udělal můj otec.
- Lidi se mění. - Zjevně.
Ale nezmění, co se stalo.
Co se stalo?
Jednou v noci, když mi bylo osm,
byl táta v hospodě, ožralej jako obvykle.
Zapletl se se špatnejma lidma.
A oni si to přišli vyřídit k nám domů.
Nebyl tam.
Místo toho tam našli mámu.
Snažil jsem se…
Snažil jsem se je zastavit, ale nešlo to.
Děkuji, přátelé,
rodino
- a fakulto. - A to je můj táta.
Milovaný rektor Scott.
Příjemnou zábavu!
Nejspíš už si žádný z těch úryvků nepamatuješ.
Ne tak, jak si je pamatuješ ty.
Chtěla bych si zatančit s vaším skvělým synem.
Chci tě.
Víš to jistě?
Jo.
Mám přestat?
Ne, jen nespěchej.
- Auto. - Byla to kočka.
Tak další.
To je...
- ...vůbec nevím! - Jsem v tom dobrej.
Ještě jedno. Slibuju, že to poznám.
Nevím.
Co to bylo?
Můžu zůstat vzhůru a pracovat na tom.
- Tak zatím. - Napíšu ti.
Ahoj.
Jak se máš? Od táboráku jsem tě neviděla.
Jo, mám toho hodně.
Jak to jde s tvým klukem?
Už spolu nejsme.
Au! Sbohem, střední.
Bylo to nepříjemný.
Otřepala ses rychle.
- Co Hardin? - Co myslíš?
Říkal mi, že spolu chodíte.
Jo, chodíme.
Bezva.
Fakt?
Jo, Hardin je Hardin.
Molly: Doraž v 9 k Bobovi.
Molly: Už jsi jí to řekl? Molly: Možná jí to řeknu sama.
Molly: Chybíš mi. Molly: Tak v 9 u Boba.
Co je?
Proč ti píše Molly?
Cos mi neřekl?
Nic. Nevím, o čem mluví.
Nevíš, o čem mluví?
- Nevím! - Cos mi neřekl?
Nic!
- Musím jít. - Cože? Teď? Odpověz mi!
- Kam jdeš? - Ven.
Co se děje?
- Věříš mi? - Samozřejmě. Ale...
Tak v čem je problém?
Hardin: Kde jsi?
Hardin: Haló???
Jace: Přijď k Videodromu, řeknu ti, kde je Hardin.
Co děláš v Hardinově autě?
Co? Nemůžu si půjčit jeho auto?
Jacei, řekni mi, kde je!
Možná u Slepýho Boba.
Bože můj, ahoj! Co se děje?
Jsi v pohodě?
Jo.
Chceš hranolky? Máš hlad?
Neviděla jsem tě, co ses odstěhovala.
Bydlím s Hardinem mimo kampus.
Co?
- Bydlíte spolu? - Jo.
Páni, Tesso, nevěděla jsem, že je to mezi vámi tak vážný.
Jo, je.
Jak dlouho už to trvá?
Hele, koho jsem našel!
Ahoj, Jacei, ahoj, Hardine.
Ahoj, Tesso.
A je to tady.
Tesso?
Ahoj, Hardine.
Tessa nám zrovna vypráví, co je novýho.
Víme všechno do detailu.
- Stěhujete se k sobě? - Jste rozkošný.
Nechceš Tesse něco říct?
- Jo, co mezi vámi dvěma je? - Nic mezi náma není.
Nevěřím ti.
Cos jí řekla?
- Tesso, přísahám... - Viděla jsem, co ti psala.
To nic neznamenalo. Ani jsem jí neodpověděl. Tesso, nic se neděje.
Nemyslíš, že to zašlo trochu daleko?
Co, Hardine?
Něco se děje, ale ne to, co si myslíš.
Drž hubu, Molly.
Tesso,
pojď odsud, všechno ti vysvětlím. Slibuju.
Pamatuješ na Vadí nevadí?
Co?
Mlč, Molly.
Molly!
S touhle hrou končím.
Líbí se mi.
Hardin Scott byl poprvý odmítnutej.
Myslíte, že se mi to nepovede?
Co, Hardine?
Dokážu, že se do mě zamiluje
a pak...
...to...
...utnu.
Všechno to byla hra.
Tesso.
Tesso...
Tesso, prosím. Musíš mi věřit.
To bylo předtím.
Než jsem tě poznal.
Je to pravda?
A všichni jste o tom věděli?
Tesso.
Tesso, počkej!
Tesso!
Co přesně jsi jim řekl?
Nic.
Takže nic z toho nebylo skutečný.
Myslela jsem...
Jseš obyčejnej lhář.
To bylo předtím!
Před čím?
Předtím...
Lusknul jsi a utnul to.
Říkalas, že nic nemůže změnit to, co ke mně cítíš.
V tom případě jsme lháři oba dva.
Ahoj, mami.
Co se stalo?
Nechce se mi o tom mluvit.
Jen...
Chtěla jsem ti říct,
že mě to mrzí.
Mě to taky mrzí.
Mám tě moc ráda.
Co tady děláš?
Potřebovala jsem domů.
Je mi to moc líto, Noahu.
Nikdy jsem ti nechtěla ublížit.
Já vím.
Nic z toho...
...jsem neměla v plánu.
Jo, ale...
...o to jde.
Ne?
Měníme se a zjišťujeme, kdo jsme.
Myslím, že je to v pohodě.
Jo?
Jo.
Dobrý den, Kimberly, odkázal mě na vás rektor Scott.
Zvažuju, že si zvolím jako hlavní obor angličtinu, a zaujala mě vaše stáž...
Dobrý den, slečno Youngová, váš zájem o naši stáž nás těší.
Rádi bychom vás pozvali příští týden na pohovor.
Na závěr bych ráda řekla,
že všechny vaše práce v tomto semestru na mě udělaly velký dojem.
Blahopřeji k dobře odvedené práci.
Slečno Youngová.
Tohle odevzdal Hardin.
Myslím, že to psal spíš pro vás než pro mě.
Děkuju.
Co je to?
Tajné místo.
A dobré místo na přemýšlení.
Přečetl jsem stovky románů.
Většina z nich tvrdí, že láska je středem vesmíru.
Že je lékem na všechno. Že ji potřebujeme k životu.
Měl jsem je všechny za blázny, od Darcyho až po Heathcliffa.
Myslel jsem, že láska je fikce,
která existuje jen na osahaných stránkách knih.
Ale to se změnilo, když jsem potkal svoji Elizabeth Bennetovou.
Nikdy předtím mě nenapadlo, že by mě někdo mohl tak uchvátit.
Vzala mě za ruku,
vyvedla mě z temnoty a ukázala mi, že naše duše, těžko říct, co v nich je,
jsou z jednoho kusu.
Omlouvám se.
Prosím, odpusť mi.
Jednou ses mě ptala, koho mám na světě nejradši.
Tebe.