EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi ska hämta ett skrin som tillhörde min far.
Detta har hänt...
Är det skrinet?
Jag vet inte vad det där är.
Alaric!
Fasen, Alec. Clary har smugit sig ut.
-Jag vet inte var hon är. -Vad har du gjort?
Berätta bara var dödsbägaren finns.
Jag vet inte.
Vill du ta en drink nån gång?
Det passar inte just nu.
Jag gillar utmaningar.
-Simon! -Släpp mig! Clary!
Äntligen hittar jag dig.
Det är alfahannen.
Vad är det som händer?
När en varulv dödar alfahannen, blir han den nya ledaren.
Din vän Luke är flockens ledare nu.
Herregud! Vi måste ta honom till Magnus.
Det är precis vad vi ska göra.
Vad hände?
-Han blev anfallen! -Han behöver en trollkarl.
Han behöver dig.
Lägg honom här.
-Var är du? -Luke...
Jag kan inte hitta dig.
Var är du?
Jocelyn?
Var är du?
Jocelyn?
Var är du?
Där jag alltid har varit.
-Jag har saknat dig. -Jag är här nu.
Jag har väntat på dig.
Jag kan inte stanna.
-Varför? -Du vet varför.
Hur får jag dig tillbaka?
Clary är nyckeln.
Du måste hjälpa henne.
Du måste förlösa henne.
-Berätta allt. -Jag kan inte.
Du måste, annars finner hon aldrig bägaren.
Hon måste finna bägaren.
För att rädda dig?
Nej. För att stoppa Valentine.
-Jocelyn! -Hjälp henne.
Vänta!
Jocelyn!
Luke, det är Clary. Hör du mig?
Clary, lyssna på mig.
Du måste lyssna på mig.
Du måste veta, bara utifall...
-Säg inget. -Hör på mig.
Du måste veta! Hör på.
-Blev han biten av en alfa? -Ja, hur så?
Tre, två, ett...
Herregud.
-Vart ska du ta vägen? -Håll fast honom.
Vi har ont om tid.
Det får effekt om en liten stund.
Vad händer med honom?
Slumpartad varulvsförvandling.
En bieffekt av giftet från en alfas bett.
Tror Seelierna att Valentine dödade deras spejare?
Därför bröt de kontakten med Klaven. De överväger att byta sida.
-Det är irrationellt. -Det handlar om överlevnad.
De tror att Valentine kan vinna.
Seelierna vill vara på den vinnande sidan.
Lita aldrig på ett folk som inte kan ljuga.
De hittar andra sätt att förråda en.
Du finner väl det tilldragande.
Mår du bra?
Du...
...det är jag.
Han är viktig för dig.
Hur kunde jag misstro honom?
Han är den enda far jag nånsin haft.
Jag får inte förlora honom.
Den här Magnus Bane verkar bra.
Han verkar kunnig.
Barken stoppar förvandlingen just nu,
men Luke behöver motgift för att motverka giftet i kroppen.
Och jag har inte alla ingredienser här.
Säg vad du behöver och var det finns.
Nej, du stannar här.
-Luke behöver dig om han vaknar. -När han vaknar.
-Jag går. -Jag går.
Jace, vad har hänt dig?
Lukes bil kanske träffade en stolpe när jag parkerade den.
Jag fixar inte världsliga bilar.
Tydligen inte.
-Vad behövs för motgiftet? -Jag fixar det.
Fenixsalt, månsalt och fulgurit från Idris.
Apoteket ligger nära.
Jag känner en kille. Och jag behöver inte dig.
Du blir inte av med mig. Strax tillbaka.
En sak till.
Jag behöver Alexander.
Varför då?
Energi från Shadowhunter-oskuld.
Det förklarar en massa.
Alec, ja...
-Jag kan inte. -Fråga, Jace. Snälla.
Ni behöver prata.
Kärleksgnabb?
Prata inte med mig.
Mamma är i högform idag.
Hon är annorlunda sen hon var i Idris.
Kanske det. Mot mig är hon lika fördömande som förut.
Har du pratat med Jace än?
Han kan ringa när han jagat färdigt...
Alec, ring honom.
Inget "välkommen hem" för farsgubben?
Max!
Pappa!
Vad gör du här?
Jag fick problem i Mumbai.
-Vad gjorde du? -Ingenting.
Han startade eld med sin stele under runstudierna.
Max.
Jag var hungrig, sa jag ju.
Jag försökte rita näringsrunan.
De två runorna är helt olika.
Inte för mig.
Max, gå till ditt rum,
öppna den grå boken och slå upp släckningsrunan.
Var är Clary Fairchild? Din mamma sa att hon saknas.
Nej, hon är med Jace.
Hon måste hållas under uppsikt. Hela skuggvärlden söker efter henne.
Det är en säkerhetsrisk. Få tillbaka dem fort.
Återvänd till institutet.
Hjälp mig först.
-Jag menar allvar. -Jag också.
Jag behöver hjälp.
-Är du oskadd? -Ja. Det är Magnus.
Han behöver din kraftfulla Shadowhunter-energi eller nåt.
Varför behöver Magnus mig?
För att rädda Lukes liv.
Som jag sa vid varglyan: inga fler nedomvärldarhistorier.
Vi får inte lägga oss i en dispyt mellan alfahannar.
-Hur kan du be mig... -Jag borde inte behöva göra det.
-Vi är parabatai. -Just det.
Alec, du är en man av heder,
och den enda i världen jag kan anförtro det här.
Jag räknar med att du gör det rätta.
Vad är allt det här?
Det är basen för brygden.
Rör om. Den måste vara klar innan dina lyxpojkar är tillbaka.
Tänk om de inte hinner tillbaka?
Så får du inte tänka.
Det är allt jag kan tänka på.
Magnus, jag klarar nog inte det här längre.
Som konststudent ska mina äventyr vara tvådimensionella.
-Enligt vem? -Mig.
Det är en sak att teckna monster och demoner,
men en helt annan att möta dem ansikte mot ansikte.
-Jag vet inte vad jag håller på med. -Var inte så självkritisk.
Jag har sett dig i strid, Clary Fairchild.
Jocelyn! Nej, låt bli...
-Vänta, rör henne inte. -Luke, här är jag.
-Låt mig ta bort din smärta. -Nej.
Upprördhet skyndar på giftet.
Jag ska varsko Clary.
Spara på krafterna.
Nej, du måste få veta.
Gör det, Magnus.
Du måste berätta allt för henne.
Lova mig det.
Giftet sprider sig.
Dina kavaljerer måste skynda sig.
Kom, världsling.
Sluta kalla mig det. Jag har ett namn.
Jag bryr mig inte om att lära mig det.
Gud förbjude att du bryr dig om nån annan.
Jag bryr mig om många. Bara inte om dig.
Mig, eller vad hette det, dina parabatai?
Vakta din tunga.
Du vet inget om mig och Alec. Uppfattat?
Jag slår vad om att han sviker dig ikväll.
-Aldrig. -Verkligen?
"Hit, apport, rulla runt. Lägg dig."
-Precis som en knähund. -Ska du säga.
Vad menar du med det?
Du är som en efterhängsen hund som nafsar Clary i hälarna.
-Jag nafsar inte. Hon är min bästa vän. -Hon blir aldrig nåt mer.
Har du inte fattat det än?
Jag vill inte att Clary ska vara mer än min bästa vän.
Och du ska veta att massor av kvinnor hyser romantiska känslor för mig.
Var är de?
Jag behöver inte presentera dem.
Poängen är att Clary och jag alltid har stöttat varann.
Hela livet.
Det gäller inte för dig eller Alec.
Prata inte om Alec, världsling.
Kalla mig inte världsling, har jag sagt!
Är det uppfattat?
Vad ska du göra?
Knivskära mig?
Om du gör om det får du stryk.
Förlåt.
Jag vet inte varför jag gjorde så.
Förlåt.
Vad hände dig hos vampyrerna?
Inget. Jag var gisslan.
-Säkert? -Låt mig vara!
Det är ingenting. Du retar bara upp mig.
Mamma.
Vad är det?
Ingenting.
Hände det nåt i Idris?
Vi kan inte göra nåt åt det nu.
Vi kan alltid göra nånting.
Det har du lärt mig.
Minns du när jag var tio?
Det var en kille, Preston, som jämt slog mig på kendoträningen.
Du hade perfekt teknik.
Det var det som begränsade mig.
Du sa att jag måste bryta mönstret och göra nåt oväntat.
Det var tvärsemot allt jag lärt mig. Men jag gjorde det.
Jag var så stolt när du knäckte hans näsa.
Tills hans mamma skrek åt dig
och krävde att jag skulle straffas för olydnad.
Det gjorde mig ännu stoltare. Hur du hanterade det.
Jag visste att det måste göras.
Vi kan hitta en väg runt alla problem Klaven skapar för dig.
Sånt kan vara besvärligt, om du minns.
Vi är Lightwoods.
Vi knäcker näsor och tar konsekvenserna.
Säg bara vad jag ska göra.
Berätta vad?
Vad är så viktigt att Luke riskerade sitt liv?
Allt som Jocelyn hoppades dölja för dig.
Varför då?
När du var yngre brukade jag se på när du tecknade.
Det var din lycka.
Du kommer behöva lite lycka nu.
Då tecknade jag varenda dag.
Det var som att andas.
Nu ser jag på ett blankt papper och vet knappt vad jag ska göra.
Ibland känns det som min konst, mina minnen...
Mitt liv...
Allt försvann med minnesdemonen.
Din konst, allt du är...
...finns fortfarande kvar.
Du är den kvinna din mor visste att du kunde bli.
Men försökte hindra mig från att bli.
Därför måste du veta hur du kom hit.
Hjälper det mig hitta henne?
Det är enda tänkbara skälet till att Luke var så bestämd.
Jag är redo.
Berätta nu, trollkarl.
När jag först hörde talas om din far,
ungefär när han och Jocelyn blev ett par
och långt före upproret och Cirkeln,
gjorde Valentine namnet Morgenstern till synonymt med dygd.
Försvarare av fördragen, fränder med nedomvärlden.
Det här är vad vi är!
Och din mor var vid hans sida.
Vi får aldrig svika vår ed.
Detta är vår heliga plikt.
Men när mitt folk lärde känna honom,
knappt två år senare...
...hade hans namn blivit lika med förstörelse.
Enligt din mor var det då hon först märkte det.
Val...
Är du sårad?
Berätta. Vems blod är det?
Trollkarlar.
Anföll de dig? Var då? När då?
Du har brutit mot fördragen.
Jag ska prata med far. Han kan lagen bäst av alla.
Ibland är det oklart vem som började.
Fördragen är en villfarelse.
Allt med dem,
ända till den hädiska magin som binder oss till deras enfaldighet.
Fördragen garanterar fred.
Vi är Shadowhunters. Vi stiftar inte fred med demoner.
Nedomvärldare är halvt mänskliga.
Och halvt demoner! Shadowhunters dödar demoner.
Jag fullbordar vårt öde.
De hittade inte alla kropparna.
Vi hade stått enade med Klaven i århundraden.
Hur kunde han ignorera det?
Han var besatt av att bevara blodets renhet.
Och besatt av att orenhet var ett hot mot fred.
Han var själv hotet mot fred.
Galningar är sällan klartänkta.
De hatar mest. Och han hatade nedomvärldarna
för de gåvor vi har som han inte kunde få.
Tillräckligt för att döda oss alla.
Isabelle kan ju inte göra det.
-Du är för hård mot henne. -Och du är för eftergiven.
Det måste vara Alec. Han anpassar sig.
Till vad?
Det angår dig inte.
Maryse, hela familjen måste fatta beslutet.
Det är vår enda möjlighet. Fatta det, Robert!
Hon har varit sån hela dagen.
Vad är det?
Det här har alltid varit det bästa med att komma hem.
Varför det?
Hela ditt ansikte lyser upp.
IDRIS KOKBOK
ATT LAGA ENKLA RÄTTER
Försöker du säga mig nånting?
Nej, inte alls.
Du är fullkomlig.
Jag älskar den.
Men jag vill ändå fråga vad det gällde.
Om Seelierna byter sida kan vi aldrig besegra Valentine.
Vi måste kunna göra nånting.
Du känner Seelierna bättre än nån annan.
Jag dömer dig inte.
Det är en tillgång, helt enkelt.
Du och jag måste övertyga Klaven om vad som väntar.
Men...
...efter alla otillåtna uppdrag som din bror godkände...
Alec skyddade Clary.
Det gjorde vi alla. Som Klaven ville.
Ni bröt mot reglerna.
Nu anser Klaven att vår familjeheder är nedsvärtad.
Namnet Lightwood betyder bara nåt för att vi var bland de modigaste
som stred för vår sak.
De bästa av Shadowhunters.
Nu tycker de inte längre det.
Vi ska bättra oss.
Jace, Alec och jag ska återupprätta familjens namn och heder.
Då måste du förstå att hedern kommer av gärningar.
Det är inte så lätt att återupprätta den.
Det krävs en stor uppoffring.
Ända sen mamma kidnappades och skuggvärlden invaderade mitt liv,
har många nedomvärldare hjälpt mig utan tanke på vad det kan kosta dem.
Hur kan Valentine undgå att se det?
Han är förblindad av sina ambitioner.
Klaven borde ha stoppat honom.
Han var listig.
Han och hans anhängare lyckades övertyga Klaven om
att nedomvärldarna de dödade hade brutit mot fördragen.
Rena lögnerna.
Insåg inte Klaven det?
Enligt Shadowhunters är lagen något absolut.
Att nån av deras egna sviker är otänkbart.
Min far svek inte.
Han blev galen.
Det som hände då händer igen.
Klaven vägrar se Valentine som ett hot.
För 19 år sen lyckades Cirkeln på grund av deras kortsynthet
nästan utplåna hela skuggvärlden.
-Var det upproret? -Ja.
Valentine ville skapa en ny armé av Shadowhunters.
För det behövde han dödsbägaren.
Den skulle finnas med vid undertecknandet av fördragen
som ett bevis på Klavens makt.
Han tog chansen att uppnå allt han nånsin önskat.
Förgöra fördragen, mörda nedomvärldare och ta bägaren.
Hur kunde min mamma och Luke vara delaktiga i det?
Jocelyn och Luke försökte förhindra upproret.
De försökte tala Valentine till rätta.
De lyckades tydligen inte.
Om det inte hade varit för din mor och Luke, hade Cirkeln vunnit.
Nej!
Ända sen jag fick veta att Valentine var min far
har jag undrat hur mamma kunde vara gift med honom...
...och varför hon stannade.
För att stoppa honom.
Och gömma bägaren.
Allt hon gjorde syftade till att rädda dem hon svurit att skydda.
Hon tog allvarligt på sin ed som Shadowhunter.
Jag förstår. Hur hjälper det mig att hitta bägaren?
Luke kanske tror att om du lär känna din mor bättre,
så kan du hitta den.
Varför gav hon upp sitt liv som Shadowhunter?
Det enda hon älskar mer är du.
Hon måste skydda dig.
Från min far, galningen.
Luke.
Förtrollningen avtar.
Det var vårt fel!
Luke!
Han är sämre.
Lova att du inte går med på det. Lova att du säger nej.
Vad pratar du om?
De tänker gifta bort dig.
Vilka då?
Våra föräldrar gör planer för oss båda.
Du har misstagit dig.
Det är sant.
De behöver en politisk allians för att återupprätta familjens namn.
Jag visste att jag skulle ångra det jag gjort för Clary.
Vänta, om jag ska gifta mig, vad ska du göra?
Jag måste övertala Klaven att blidka Seelierna på nåt sätt.
Ska du vara diplomat? Igen?
Det är jag som ska sköta sånt!
Jag vet. Men jag har band till Seelierna.
Kallas det så nu?
Jag är på din sida.
Verkligen?
Jag har följt varenda regel.
Jag har gett upp allt!
Vi ska hitta en utväg.
Jag skiter i reglerna.
Jag skiter i allt det här.
Alec.
Ska du döda mig nu och slänga kroppen i ett dike
-där ingen hittar mig? -Berätta igen.
-Vad ser Clary hos dig? -Min medkänsla.
Nåt som du helt saknar.
Man behöver inte medkänsla när man har charm och bra utseende.
Och du undrar vad hon ser i mig?
Vad gör vi här?
Min svartabörshaj använder den här byggnaden.
Mysigt. Nedomvärldare, antar jag?
Hatar världslingar.
Då har ni nåt gemensamt.
Håll dig... i bakgrunden.
Jag lovade att skaffa nåt som räddar Luke.
Jag vägrar att vara nåt påhäng.
Du är ett påhäng.
Och det var en order.
Camille?
Spring!
Kom, världsling. Clary blir sur om jag låter dig dö.
Förtrollningen avtar.
Vad ska jag göra?
Jag kan inte lämna honom, men vi behöver fjäll av en komodovaran.
Hitta det, lägg till resten när de kommer.
-Du måste ge det till Luke. -Och du?
Jag fortsätter så länge jag orkar.
Gå nu!
Hjälp mig.
Jag behöver din styrka.
Ta vad du behöver.
Clary!
-Har du det? -Ja.
Tack.
Clary.
Klarar du dig?
Ja.
Typiskt din pappa att använda dig mot mig.
Vad håller du och pappa på med? Jag vet nog!
Håll rösten nere!
Det handlar inte om oss, utan om Alec.
Jag gör allt för att skydda honom.
Men inte det här.
Det har du och nedomvärldarna sett till.
Du kan aldrig få en make av den kaliber
som behövs för att återupprätta familjens namn.
Hedern kommer av gärningar.
När du verkligen förstår det, förstår du mig.
Du pratar om politik, jag pratar om Alecs liv.
För en Shadowhunter är det samma sak.
Hur kan vi skydda andra om vi inte kan skydda vår egen familj?
Alec förstår det...
...men inte du.
Vänta, Alec.
Om du inte hade kommit i tid...
Jag är glad att du och Jace är vänner igen.
Jag gjorde det inte för Jace.
För din egen skull, då.
Tack.
Du har en intressant effekt på människor, Clary Fray.
Han hjälpte till att rädda Luke.
Det gjorde ni alla.
Tack.
För att jag gick ett ärende?
För att du fanns där för mig.
Det kommer jag alltid att göra.
Clary...
Luke ropar på dig.
Ja. Okej.
Tack så mycket.
Hälsa Clary att jag måste göra en sak.
Simon.
Det är lugnt.
Snabbhet.
Mod i strid.
Näring.
Max, du vet att det är värmerunan.
Visst, ja.
Kom hit, din filur, så ska du få.
Max, ursäktar du oss?
Jag får aldrig höra det viktiga.
Förlåt att jag lät så barsk.
Jag är van.
Du anar inte hur svårt det är att vara sina barns befälhavare.
Du har tydligt visat dina prioriteringar.
-I krigstider... -Det är alltid krig, mamma.
Så bespara mig ursäkten.
Jag försöker beskydda oss alla. Även dig.
Hur skyddas jag av det ni tänker göra med Alec?
Du brås verkligen på mig.
I så fall vore jag imponerad.
Inte alls.
I din ålder trodde jag att jag visste allt
och att jag kunde förändra världen genom att gå emot reglerna.
Gjorde du det? Vad hände med den flickan?
Hon var dum. Hon förväxlade passion och styrka.
-Så passion gör en svag? -Nej.
Passion gör en farlig.
Därför är du inte så redo för ansvar som du tror.
Tack, Magnus.
Ingen orsak.
Ni ska få vara i fred.
Ta det försiktigt.
Det går ju inte att undvika frågan.
Du lovade mamma att inte säga nåt, men du har trotsat henne förut.
Varför berättade du inget förut?
Jag trodde att du skulle hata oss.
Aldrig.
Okej. De senaste dagarna har jag saknat information.
Det gör du fortfarande. Men du måste få veta allt.
Det hjälper dig att hitta dödsbägaren.
-Hur då? -Du måste lita på mig.
Det gör jag, totalt.
Inget du säger kan ändra på det.
Men du måste lita på mig också.
Okej.
-Berättade Magnus om upproret? -Ja.
Och om hur Valentine mördade en massa människor?
Ja.
Det var vårt fel att han blev sån.
Mitt och Jocelyns.
-Jag tror dig inte. -Vi förrådde honom.
Din mamma och jag.
Vi blev kära.
Betyder det...
Vänta...
-Är du min... -Nej.
Vi har aldrig...
-Legat med varann? -Just det. Nej, menar jag!
Dina föräldrar var gifta.
Valentine var min parabatai.
Vi älskade honom båda två.
Men hans retorik blev allt våldsammare och han bråkade alltmer med Klaven...
...och vi blev oroliga.
Vi försökte hjälpa honom, få honom att lugna ner sig, men...
...han drog sig bara undan.
Det förde oss närmare varann.
Vi visste att det var fel, men kunde varken förneka eller dölja det.
Han är jämt arg.
Om bara Klaven ville ta reson.
Vi måste få Val att ta reson.
Valentine blev övertygad om att vi hade ett förhållande.
Han var besatt av att vinna tillbaka Jocelyns hjärta.
För att lyckas var han villig att göra allt...
...även kompromissa med sina egna principer.
Han blev fixerad vid att bli en bättre soldat.
Det ledde honom till det onämnbara:
Han experimenterade med nedomvärldares blod.
Val!
Val! Hallå!
Vakna, Val.
När han hade gått över gränsen, blev han aldrig sig själv igen.
Till slut gjorde vår kärlek Valentine större skada
än nånting annat i världen.
Hans hjärta krossades.
Då hade han åtminstone ett hjärta innan galenskapen tog över.
Ibland måste man ta saken i egna händer.
Hurdan var han på den tiden?
Innan han, du vet...
Under Cirkelns första tid?
Han var rättskaffens.
Idealistisk.
Han var karismatisk.
Mammas typ. Precis som du.
Nej.
Det fanns ingen jämförelse. Han var en ledare.
Han ville skydda oss från en meningslös död.
Du trodde på honom.
Om Simon sa att han kunde bota cancer, skulle du vilja tro honom också.
Jag skulle i alla fall vänta med att döma.
Och så gjorde vi. Allihop.
Demonerna vann.
Vi hann inte träna folk fort nog för att täcka förlusterna.
Val bad Klaven använda dödsbägaren för att skapa fler Shadowhunters.
De blev arga.
Är inte fler Shadowhunters nånting bra?
Inte som han menade.
Ända sen ängeln Raziel först skapade Shadowhunters med bägarens hjälp,
har det varit förbjudet att använda den för att förstärka trupperna.
Jocelyn och jag försökte hejda honom, men han tolkade det som en del av...
Förhållandet.
Det är inte ditt fel.
Aldrig att ni två kunde ha utlöst hans galenskap.
Det gjorde han själv...
...med blodinjektioner.
Ju fler injektioner han tog, desto djupare sjönk han i galenskap.
-Val... -De bara förökar sig,
medan vi offrar oss för att skydda världslingarna.
Klaven agerar i blindo, men det tänker inte jag göra!
Bara jag inser sanningen!
-Magnus berättade aldrig det. -Han visste inte.
Vissa saker talade jag och Joce aldrig om.
Varför dolde hon sitt konstnärskap, särskilt från mig?
För efter den kvällen låste hon in den delen av sig själv.
Hon ville inte att deras liv skulle påverka dig.
Vad gjorde min far?
Jag har bara berättat det här för din mamma.
Jag ville inte tynga dig.
Berätta.
Valentine bad mig följa med på ett uppdrag.
Några farmare hade försvunnit.
Varulvar, sa han.
Han förrådde vårt band som parabatai.
Sen förrådde han allt annat han hade trott på.
Varför är du inte död?
Jag är en Shadowhunter.
Du är en styggelse.
Du borde ha tagit livet av dig.
Nej!
Så du har valt.
Ett tag trodde jag att han hade dödat henne.
Han ville döda oss båda.
Han dödade tusentals.
Han vände Shadowhunters mot varann.
Förstår du vad jag menar?
Gud vet vad han skulle göra om han hade bägaren.
Vi måste hitta bägaren före honom.
Men jag vet inte var den är. Eller var man ska börja leta.
Allt börjar och slutar med dig.
Hur vet du det?
Jag känner Jocelyn.
Du är den enda hon skulle anförtro var bägaren är gömd.
Varför berättade hon inget av det här i så fall?
Hon trodde inte det skulle hända.
Men hon vidtog försiktighetsåtgärder. Drycken, Dot...
Hon sa att jag skulle berätta allt för dig om vårt förflutna.
-Det skulle förlösa dig. -Vad betyder det?
Jag vet inte! Men det gör du.
-Minnet är ju utraderat. -Det finns ledtrådar.
I världslingarnas värld. Tänk efter.
MELIORN, JAG KAN TYVÄRR INTE TRÄFFA DIG MER. - ISABELLE
Jag har magi för sånt där, vet du.
Du har ansträngt dig nog för idag.
Drinkpaus?
Skål för oss.
Varför frågade du efter mig när Jace och Clary var här båda två?
Sa inte Jace det?
Det spelar ingen roll. Det var lögn i alla fall.
Är alla trollkarlar så kryptiska?
Jag är inte kryptisk.
Jag är blyg.
Låt mig säga det rent ut.
Jag ville träffa dig igen.
Varför?
Varför kom du?
Jag vet inte riktigt.
I nästan ett århundrade...
...har jag vägrat ha känslor för nån.
Vare sig man eller kvinna.
Du har ändrat på det.
Hallå? Hej, mamma.
Självklart.
Plikten kallar.
Rynkade ögonbryn.
Maryse måste skicka ut dig på nånting... opassande.
Hör på, Magnus, jag...
...jag önskar jag kunde... Jag vet inte vad...
Jag förstår.
Hinner du med en drink till?
Bestäm dig sen.
Jag minns ingenting.
Om mamma gömde ledtrådar vet jag inte var de är.
-Du måste räkna ut det! -Du skulle ju berätta allt.
Du kanske har glömt nåt.
Vänta.
-Vad är det här? -Nej.
Det var min fars, sa mamma, men det är ju Valentine.
Vem är "JC"?
Kom ihåg att din far kunde ha varit en god man.
Efter allt gjorde mot er...
Det här är värre.
Jag bryr mig inte!
Jag vill veta, jag...
Jag måste få veta.
Det sa du själv.
Du måste berätta allt.
"JC" står för Jonathan Christopher...
...din bror.
Har jag en bror?
Du hade en bror.
Han dog i en brand i Fairchild Manor.
En brand som din far startade.
Så är det.
Det är slutet på historien som mamma ville att jag skulle höra.
Skulle det här hända?
Hur bar jag mig åt?
Vissa Shadowhunters har särskilda änglakrafter,
men jag har aldrig sett nån göra vad du gjorde nyss.
Kan kraften nedärvas?
Jag tror det.
Jag vet var mamma gömde bägaren.