Bun, așteaptă. Nu-i da drumul.
Vezi unde se duce? Bine, nu-ți fă grijă cum ajunge acolo.
Piciorul ăsta mai în față.
Umerii.
- Vezi? - Da.
Ești sigură?
Dar acum? Acum vezi?
În regulă.
Gata? 3 degete.
Fain!
- Bine aruncat puștiule! - Du-te.
Hei, voi vreți maioneza,muștar sau ambele?
Cine vrea maioneza la hotdog?
lartă-ți frații. Doi cu muștar, te rog! Mulțumesc, coană.
Am înțeles.
Nate, maioneza sau muștar?
Eu vreau ketchup.
Grijă la cot...
Bună treabă, Hawkeye! Mergi și ia săgeata.
Hei, băieți. Gata cu antrenamentul. E gata supa.
În regulă. Venim. Ne e foame.
Lila, hai să mergem.
Lila?
lubito?
Băieți!
Băieți?
Laura!
Nu trebuie să faci asta,
pentru că tu aștepți pe poziție.
Haide.
Era cât pe ce.
Asta e scopul. Acum suntem tot una.
Așa vrea să mai încerc odată.
Suntem legați.
Simți tensiunea? Este distractiv.
A fost groaznic. Acum ai șansa să câștigi.
Și ai câștigat. Felicitări.
Un joc cinstit.
Fain sport.
Te-ai distrat?
A fost distractiv.
Chestia asta merge?
Hei, dșoara Potts... Pep.
Dacă găsești înregistrarea asta...
nu o posta, pe social media. Vor fi lacrimi reale de nesimțit.
Nici nu știu dacă o să vezi asta.
Nici nu știu dacă o să...
Dumnezeule. Așa sper...
Azi este a 21-a zi..., a 22-a.
Dacă nu ar fi teroarea existențială a
privirii în gol în spațiu,
aș spune că azi mă simt mai bine.
Infecția își urmează cursul, mulțumită arătării albastre de acolo.
Ți-ar plăcea. E foarte practică.
Doar un pic sadica.
Unele rezervoare cu combustibil s-au spart în timpul luptei,
dar vom găsi un mod de a inversa încărcarea ionică
ca să câștigăm vreo 48 de ore.
Dar acum e mort în apă.
Suntem la 1000 de ani lumină de cel mai apropiat 7-11.
Oxigenul se va termina mâine dimineață.
Asta va fi.
Și Pep, eu...
știu că am spus că nu vor mai fi surprize, dar
recunosc că am sperat mereu să o mai scot odată la capăt.
Dar se pare că...
știi cum se vede dinafară.
Să nu te simți aiurea din cauza asta.
Asta dacă te-ai fi "târât" pentru vreo două săptămâni,
și apoi, să continui cu o vină accentuată.
Poate ar trebui să mă întind. O să mă mângâi.
doar să știi că...
atunci când mă voi îndepărta, o să fie
un adio permanent...
am să mă gândesc la tine.
Pentru că ai fost doar tu.
- Nu I-am putut opri. - Nici eu.
L-am pierdut pe puști.
Tony, noi am pierdut.
Este,...
Oo, Dumnezeule!
Este bine.
Au trecut 23 de zile de când Thanos a venit pe Pământ.
Guvernele lumii sunt divizate.
Părțile încă se preocupă și încearcă să facă un recensământ,
și se pare că el a făcut...
exact ce a spus că va face. Thanos a ras..
50% dintre creaturile în viață.
Acum unde este? Unde?
Nu știm.
A deschis un portal și a pășit acolo.
Ce e în neregulă cu el?
E furios.
Crede că el a dat greș.
Ce de fapt s-a întâmplat, dar s-au mai întâmplat și alte lucruri, nu-i așa?
Sincer, în această secundă, cred că tu îi vei rade barba.
Poate că da.
De 3 săptămâni îI tot căutăm pe Thanos.
Scanăm spațiul în profunzime, sateliții, și nu dăm de nimic.
- Tony tu te-ai luptat cu el. - Cine ți-a spus?
Nu te-ai luptat cu el.
Nu. Mi-a șters fața cu o planetă ca un
magician de pe Strada Bleecker care mută o piatră.
- Asta s-a întâmplat. Nu a fost nici o luptă... - Bine.
Ți-a sugerat vreun indiciu? Vreo coordonată, ceva?
Am avut o viziune cu asta acum câțiva ani. Nu am vrut să cred.
Mi s-a părut că visez.
- Tony vreau să te concentrezi. - Și eu am nevoie de tine.
Ca și în trecut. Acele atuuri de care aveai nevoie. E prea târziu, prietene.
Scuze.
Știi ce vreau? Vreau să mă bărbieresc.
- Și cred că-mi amintesc să-ți fi spus - Tony, Tony, Tony...
de ce e altfel,
că ce avem nevoie, a fost o armură în jurul lumii. Îți amintești?
Fie că ne-a afectat libertatea sau nu. De asta e nevoie.
- Păi asta nu a mers, nu-i așa? - Am spus că noi am pierdut.
Spuneai, "O s-o facem și pe asta, împreună."
Și ghici ce, Căpitane? Noi am pierdut.
Tu nu erai acolo.
Dar noi asta facem, nu-i așa? Treaba noastră cea mai bună e după fapte?
Noi suntem Răzbunătorii? Noi suntem Răzbunătorii? Nu Pre-zbunătorii?
Bine. Te-ai făcut înțeles. Stai jos, bine?
- Nu, nu. Aici este... Ea e grozavă, apropo. - Tony, așează-te, stai jos!
Avem nevoie de tine. Tu ești nou venită. O grămadă de mori vechi...
N-am nimic pentru tine, Căpitane. N- am nici o coordonată,
nici un indiciu, nici o strategie, nici o opțiune...
Zero. Zip. Nimic. N-avem încredere, mincinosule...
Potim ia asta. Găsește-I și pune-ți asta.
Tu ascunde-te.
- Tony! - Sunt bine. Eu...
Bruce i-a dat un sedativ. Probabil va rămâne adormit toată ziua.
Aveți grijă de el. Și voi aduce un elixir Bezurian când mă întorc.
- Unde te duci? - Să-I omor pe Thanos.
Hei.
Știi că noi de obicei acționăm ca o echipă, și
între noi fie vorba suntem destul de fragili.
Noi am realizat că acolo e teritoriul tău, dar e și lupta noastră.
- Ai habar unde este? - Cunosc oameni care ar putea ști.
Nu te deranja.
Nu-ți pot spune unde e Thanos.
Thanos s-a ocupat mult de mine încercând să mă perfecționeze.
Apoi când i-a ieșit, a vorbit despre planul său măreț.
Chiar și dezasamblată, eu doream să-I mulțumesc.
Așa că întrebam, încotro mergem odată ce planul era complet?
Răspunsul lui era, mereu același.
În Grădină.
Ce drăguț. Thanos are un plan de retragere.
Și atunci unde este, totuși?
Când Thanos pocnea din degete,
Pământul devenea zona zero a unei puteri de proporții ridicole la nivel cosmic.
Nimeni nu a văzut așa ceva vreodată... până acum vreo două zile.
Pe această planetă.
Thanos este acolo.
A folosit pietrele din nou.
Hei, hei, hei...
Suntem în număr redus, știi?
- Uite ce-i, pietrele sunt tot la el, așa că... - Așa că să îI prindem.
- Le folosim ca să ne aducem oamenii înapoi. - Pur și simplu?
Da. Pur și simplu.
Chiar dacă e doar o șansă minimă să facem totul reversibil...
Adică suntem datori celor care nu se afla, acum, în această încăpere.
Dacă o facem, cum vom ști că se va termina altfel, diferit decât înainte?
Pentru că înainte, nu eram cu voi.
Hei, fată nou venită, toți din această încăpere au o viață de supererou.
Și dacă nu te superi, te întreb, unde dracului ai fost până acum?
Mai sunt multe alte planete în univers.
Și din păcate, ei nu-i au pe unii ca voi.
Îmi place fata.
Hai să punem mâna pe ticălosul ăsta.
Răzbunătorii: Sfârșitul jocului
Bine. Cine de aici nu a fost în spațiu?
Ar fi bine să nu vomitați în nava mea.
Ne apropiem de săritura la viteza luminii în 3.. 2.. 1.
Voi coborî în recunoaștere.
- O să meargă, Steve. - Știu că așa va fi.
Pentru că nu știu ce voi face dacă nu va merge.
Fără sateliți, fără nave, fără armate, fără sistem de apărare la sol.
Este doar el.
Nu este de ajuns.
Oo, nu.
Unde sunt?
Răspunde la întrebare.
Universul necesită corecții.
După asta, pietrele nu mai servesc vreunui scop, dincolo de tentații.
Ai omorât multă lume!
Ar trebui să fii recunoscător.
- Unde sunt pietrele? - S-au dus.
- S-au redus la atom. - Le-ai folosit acum două zile.
Am folosit pietrele ca să le distrug.
Mai că erau să mă omoare.
Dar treaba s-a rezolvat. Întotdeauna se rezolvă.
Sunt inevitabil.
Trebuie să întoarcem acest loc pe dos. Cred că minte.
TatăI meu este multe lucruri.
Mincinos nu este unul dintre ele.
Mulțumesc, fiică.
Poate te-am tratat prea aspru...
Ce ... ce ai făcut?
Am lovit spre cap.
5 ani mai târziu
Așa că eu,...
Am fost la o întâInire deunăzi.
E prima dată în 5 ani, știi? Să stau, să iau cina...
N-am știut despre ce să vorbesc.
Și despre ce ai vorbit totuși?
Aceleași tâmpenii, știi? Cum s-au schimbat lucrurile, și...
Cu ce mă ocup, ce face el...
Ce mult ne-a lipsit Mets.
Lucrurile s-au liniștit..
El a plâns în timp ce se servea salata.
Și tu?
Eu am plâns chiar înainte de desert.
Mâine însă ne revedem, așa că...
Grozav.
Ai făcut partea cea mai grea. ai făcut săritura, nu
știai unde vei coborî.
Și asta e. Aceștia sunt acei primi pasi ai unui bebeluș ce trebuie să-i faci.
Să încerci să devii iar întreg. Să încerci să-ți afli scopul.
Am fost băgat în gheață în '45 imediat după ce îmi întâInisem dragostea vieții.
M- am trezit după 70 de ani.
Trebuie să treci peste asta.
Să mergi mai departe.
Lumea este în mâinile noastre.
Nouă ne-a fost lăsată în grijă.
Și trebuie să facem ceva cu ea.
Altfel...
Thanos ar fi trebuit să ne fi ucis pe toți.
San Franscisco
Noi depozităm Magazie proprie
Ce dracu'?
Hope?
Paza
Ajutor!
Puștiule! Hei, băiete!
Ce dracu's-a întâmplat aici?
Dispăruți
Dumnezeule...
Te rog. te rog, te rog. Nu, nu, nu...
Scuză-mă. Scuze. Nu, Cassie, nu.
Nu.
Nu, nu.
Te rog, te rog, te rog, te rog...
Să nu fie Cassie...
Scott Lang
Ce?
Cassie?
Tată?
Ce mare te-ai făcut!
Arie restricționată NU INTRAȚI
Da, am urcat prea sus într-o navă de război suspectă, Danvers.
A fost o infecție în gunoi.
Mulțumesc pentru pont.
- Erai mai aproape. - Da. Și acum hainele ne miros a gunoi.
Ai ceva date despre acele cutremure?
A fost o ușoară subducție sub placa africană.
Avem contact vizual? Cum procedăm?
Nat, e un cutremur sub ocean.
Procedăm în a nu face nimic.
Carol, te vedem aici luna viitoare?
- Nu chiar. - Ce, o să-ți schimbi iar freza?
Ascultă față îmblănită. Acopăr mult teritoriu.
Lucrurile care se întâmplă pe Pământ
se întâmplă peste tot, pe alte mii de planete.
Bine spus. Bine spus.
Poate că nu mai văzut de mult timp.
În regulă. Păi...
Acest canal este activ întotdeauna. Așa că, orice ar fi în alte părți...
Oricine creează probleme acolo unde nu ar trebui...
- ajung la mine. - Bine.
În regulă.
Succes.
- Unde ești? - În Mexic.
FBI a găsit o încăpere plină cu cadavre.
Par a fi mai mulți tipi ai unui cartel. Nici n-au avut șansa să scoată armele.
- Probabil e o bandă rivală... - Doar că nu e.
Cu siguranță e Barton.
Ce face el aici, ce face de câțiva ani,
vezi scena lăsată în urmă...
să zic așa, o parte din mine chiar nu ar vrea să-I găsească.
Ai aflat încotro o să meargă?
Nat...
Te rog.
Bine.
Știi că aș putea să-ți "prăjesc" cina dar tu arăți groaznic deja.
Ai adus rufele?
Și să mă întâInesc cu un prieten.
Clar, prietenul tău e bine.
Știi că am văzut un spate de balenă de pe pod venind încoace.
- În râul Hudson? - Sunt câteva ambarcațiuni, e apă curată.
Știi, dacă încerci să-mi spui să văd partea bună a lucrurilor...
îți dau în cap cu sandvișul cu unt de alune.
Scuze. Puterea obișnuinței.
Așa le spun tuturor, să lase în urmă, să uite... să se maturizeze.
Unii țin cont.
Nu și noi.
- Dacă merg înainte, cine mai rezolvă asta? - Poate nu mai trebuie.
Altădată nu aveam nimic.
Și apoi a apărut asta.
Slujba asta.
Familia asta.
Și am devenit... mai bună din cauza asta.
Și chiar dacă...
ei nu mai sunt...
Încă, încerc să fiu un om mai bun.
Cred că amândoi mai trebuie să și trăim un pic.
Mai întâi tu.
Oo... Salut. Salut!
E careva acasă? Sunt Scott Lang.
Ne-am întâInit acum câțiva ani, la aeroport? În Germania?
Eram mult mai mare și purtam mască.
- Nu mai fi recunoscut. - E un mesaj mai vechi?
Omul Furnică? Omul Furnică, știu că știi asta.
E la poarta din față.
Vreau să vorbesc cu voi.
Scott.
- Ești bine? - Da.
A studiat, vreunul dintre voi fizica cuantică?
Doar în mijlocul unei conversații.
În regulă. Deci...
Acum 5 ani, înainte de... Thanos,
Mă aflam într-un loc numit tărâm cuantic.
Tărâmul cuantic este ca un univers microscopic.
Ca să ajungi acolo, trebuie să fii incredibil de mic. Hope, trebuia...
Ea... trebuia...
Ea trebuia să mă extragă de acolo. Și apoi a apărut Thanos, și
- am rămas blocat acolo. - Scuze. Trebuie să fi fost 5 ani, lungi.
Da, dar asta este. Nu au fost.
Pentru mine au fost 5 ore.
Vezi tu, regulile tărâmului cuantic nu sunt ca cele de aici.
Totul este imprevizibil. Este ăsta sandvișul cuiva? Sunt rupt de foame.
Scott.
Despre ce vorbești?
Așa că...
ce spun este că...
timpul se comportă diferit în tărâmul cuantic.
Singura problemă este că nu avem o modalitate să navigăm.
Dar dacă am avea?
Nu pot să nu mă gândesc la asta. Cum ar fi dacă am putea cumva să controlăm haosul,
și am putea naviga în el? Dar dacă ar fi o modalitate să putem intra
în tărâmul cuantic într-un anume punct din timp și apoi
să ieșim într-un alt punct din timp? Cum ar fi...
undeva înainte de Thanos.
Stai, tu vorbești despre o anume mașină a timpului?
Nu. Nu, desigur nu. Nu, nu o mașină a timpului.
E mai degrabă o...
Da, e o mașină a timpului. Știu că sună aiurea. E o nebunie.
Dar mă gândesc doar la așa ceva. Trebuie să existe o...
O... Sună a nebunie.
Primesc e-mail-uri de la un raton. Așa că nimic nu e imposibil.
Deci cu cine putem vorbi despre asta?
E vremea lui Chow!
Morgoona.
Morgan H. Stark. Vrei masa de prânz?
- Definește prânzul sau vei fi dezintegrat. - Bine.
N-ar trebui să porți aia, da?
Aia e parte dintr-un cadou pentru o aniversare specială pentru mama.
Poftim. Te gândești la masa de prânz?
Vrei o mână de greieri?
- Nu. - Asta îți dorești.
- Unde ai găsit asta? - În garaj.
Serios?
- Ai răscolit după ea? - Nu.
Am găsit-o, și gata.
Îți place să mergi în garaj, hm? La fel și tata.
E bine de fapt. Mama nu a purtat vreodată nimic din ce port eu.
Știm că poate sună...
Tony după câte ai văzut tu, există chestii imposibile...
Fluctuația cuantică se joacă cu scara Planck,
care apoi declanșează propoziția germană. Putem fi de acord cu asta?
Mulțumesc.
În termeni Layman, înseamnă că nu te mai întorci acasă.
- Eu m-am întors. - Nu.
Ai supraviețuit accidental. Este...
Este o situație la un miliard în fluxul cosmic.
Și acum vrei să faci o...
Cum o numești?
- Un "salt în timp"? - Da. Un "salt în timp".
Desigur. Oare de ce nu ne-am gândit mai devreme?
Pentru că sună ridicol? Pentru că e un vis ireal?
Pietrele sunt în trecut. Putem să ne întoarcem și le putem lua.
Doar pocnind din degete putem aduce pe oricine înapoi.
Sau îI putem îmbârliga mai rău decât este, corect?
Nu cred că am putea.
Recunosc. Uneori îmi cam lipsește acel optimism înflăcărat.
Oricum, speranțele mari nu ne sunt de folos dacă nu sunt logice,
palpabile, să execut în siguranță un "salt în timp".
Cred că cel mai sigur va fi decesul colectiv.
Nu și dacă respectăm strict regulile călătoriei în timp.
Asta înseamnă să nu vorbim despre trecut, fără pariuri sportive...
Am să te opresc aici, Scott.
Tu îmi spui foarte serios că planul tău
de a salva universul se bazează pe filmul "Înapoi în viitor"?
- Nu. - Bun. Spusele tale m-au îngrijorat.
Pentru că aia e o mare mizerie. Nu așa lucrează fizica cuantică.
Tony...
trebuie să facem ceva.
Asta facem. Și da, iată-ne.
Știu că ești implicat. Ai o soție, și o fiică.
Dar am pierdut pe cineva important. Mulți au pierdut.
Și acum, acum, avem șansa să o aducem înapoi. Să-i aducem pe toți înapoi.
Și tu îmi spui că nu ai...
Așa e, Scott. Nu. Renunță.
Am un copil.
Mami mi-a spus să vin să te salvez.
Bună treabă. Sunt salvat.
Vreau ca tu să vii aici și să-mi ceri altceva.
Altceva. Sincer, mi-a fost dor de voi, de parcă...
- Oo, și masa a fost fixată pentru ora 6. - Tony, am priceput.
Și mă bucur pentru tine. Sincer.
Dar asta e o a doua șansă.
Am a doua șansă chiar aici, Capitane.
Nu pot arunca zarurile încă odată.
Dacă nu vorbești depre cumpărături, poți rămâne la masă.
- E speriat. - Nu spune ceva greșit.
Da, dar ce o să facem noi?
Avem nevoie de el. Cum ne vom opri?
Nu. Vreau să facem totul cum trebuie.
O să ne trebuiască un "creier mare".
Mai mare ca al lui?
Ei hai. Chiar numai eu mănânc. Gustați asta.
Luați ouă.
Sunt derutat.
- Sunt vremuri derutante. - Așa e. Nu, nu...
- Nu asta am vrut să spun. Eu... - Nu, am înțeles.
Glumesc! Știu. E nebunie.
- Acum port cămăși. - Da! Cum? De ce?
Acum 5 ani ne-am luat-o pe cocoașă.
Doar că pentru mine a fost mai rău. Pentru că am pierdut pe două planuri.
Primul, I-am pierdut pe Hulk. Apoi pe Banner. Și apoi, toți am pierdut.
- Nimeni nu te-a învinovățit, Bruce. - Eu am făcut-o.
4 ani I-am tratat pe Hulk de parcă
era un fel de boală, de care trebuia să scapi.
Apoi, însă am început să mă uit la el ca la un leac.
18 luni într-un laborator gama. Am pus creierul și brațul la un loc.
Și acum uită-te la mine. Ce-i mai bun în ambele lumi.
- Scuzați-mă dle Hulk? - Da?
- Putem face o poză? - 100%, micuțule.
Haide mai aproape. Se poate?
- Spune "verde. " - Verde.
Veeeerde.
- Ai prins asta? - E bună.
Nu vrei să faci una cu mine? Eu sunt Omul Furnică.
Ei sunt fanii lui Hulk. Nu-I știu pe Omul Furnică.
- Nimeni nu-I știe. - Stai, nu, nu, el vrea să...
Vrei să faci o poză cu el, nu?
Tocmai a spus nu. Am înțeles.
Nici eu nu vreau. Nu vreau să fac o poză cu ei.
- El se va simți nașpa. - Scuze.
- Ei au spus că nu o vor face. - Nu mai vreau.
- Te vei simți nașpa... - la naibii telefonul ăla.
Mulțumesc, dle Hulk.
Nu, e grozav, copii. Vă mulțumesc.
- Ai grijă la Hulk! - Bruce.
- Dab. - Bruce.
Ascultă-ți mama. Ea știe mai bine.
- Apropo despre ce vorbeam... - Da.
Chestia cu călătoria în timp?
Băieți, este înafara ariei mele de preocupare.
Ai realizat asta.
Îmi amintesc o vreme când era practic imposibil de realizat.
Vezi modul de inspirație, arată-mi să văd dacă se verifică.
Deci, e recomandat un ultim sim înainte să adunăm pentru înnoptare.
De data asta, în forma benzii mobius, inversate. Te rog?
Procesez...
Dă-mi propria valoare. Acea particulă factorială și descompunerea spectrală.
- Durează o secundă. - Un moment.
Și stai liniștită dacă nu iese. E un fel de...
Model aleatoriu.
Model funcțional
Rahat!
Ce pui la cale, domnișoară?
- Rahat. - Nu. Nu folosim astfel de cuvintet.
Doar mami folosește acest cuvânt. Ea I-a inventat, îi aparține.
De ce te-ai trezit?
Pentru că mă preocupă un rahat important aici. Ce părere ai?
Nu, mă gândesc la ceva. Mă gândesc la ceva.
- Era cumva Juice Pops? - Sigur era.
Mă șantajezi. Nu e corect.
Mințile sclipitoare gândesc la fel. Juice Pops, exact la ce...
mă gândeam.
Ai terminat? Da? Acum da.
- Fața aia, merge acolo. - Spune-mi o poveste.
O poveste.
A fost odată, o fetiță care mergea la culcare. Sfârșit.
Asta nu-i toată povestea.
Ei hai, asta e povestea ta preferată.
Te iubesc nespus.
Te iubesc de 3.000 de ori.
3.000. E nebunie.
Culcă-te. Sau o să-ți vând toate păpușile.
Noapte bună.
Nu că ar fi o competiție, dar mă iubește de 3.000 de ori.
Tu ești undeva între 6 și 900.
- Ce citești? - O carte despre compost.
Și ce mai este nou?
- E că... - Mă gândeam...
apropo.
Știi, doar să vorbim despre același subiect...
Călătoria în timp.
Ce?
Asta e...
uimitor, și... îngrozitor.
Așa e.
- Am fost norocoși. - Da. Știu.
- Multă lume nu e la fel. - Nu, nu-i pot ajuta pe toți.
- Dă impresia că poți. - Nu și dacă mă opresc.
Pot pune un ac în el acum, și să mă opresc.
Tony...
să încerc să te opresc a fost una dintre greșelile vieții mele.
Uneori simt că ar trebui să o pun într-o cutie închisă și să o arunc pe fundul unui lac...
...mergi la culcare.
Dar tu, o să te poți odihni?
Bine, să vedem. Călătoria în timp testul cu numărul 1.
Scott, pornește,... Chestia cu duba.
Frânele sunt programate. Generatoarele de urgență sunt pregătite, în așteptare.
Bun. Pentru că dacă suntem sub grilă nu vreau să-I pierdem pe Subțirel în anii '50.
- Poftim? - Glumește.
Nu spune astfel de lucruri.
Ei... era, o glumă proastă.
- Glumeai, nu-i așa? - Habar n-am.
Vorbim despre călătoria în timp, aici. Fie e o glumă, sau ceva foarte serios.
Să revenim! Pune-ți casca.
Scott, te voi trimite înapoi cu o săptămână, și tu
te vei plimba o oră, apoi te voi aduce înapoi în 10 secunde.
- Are logică? - E perfect, nu confuz.
Succes, Scott. Tu ai vrut.
Ai dreptate. Eu am vrut, Căpitane America.
Numărăm de la 3. 3.. 2.. 1..
Băieți? asta nu e bine.
- Ce se întâmplă? Așteaptă. - Cine-i ăsta?
- Este Scott? - Da, sunt Scott!
Spatele meu!
- ÎI poți aduce înapoi? - Asta încerc să fac!
Un copil.
- E Scott. - Ca copil!
Adu-I înapoi pe Scott.
Când spun să oprirti curentul, așa să faceți.
Și... decuplați!
Cineva a făcut pipi în pantalonii mei.
Nu știu dacă eram eu "copilul" sau eu "bătrânul".
Sau eram doar eu "eu".
Călătoria în timp!
Ce?
Văd asta ca pe o victorie absolută.
Ce-i cu fața asta lungă?
Să ghicesc. S-a transformat într-un bebeluș.
Printre alte lucruri, da. Tu ce faci aici?
Ăsta e un paradox EPR.
În loc să-I împing în timp pe Lang s-ar putea să fi terminat de împins timpul prin Lang.
E cu skepsis. Periculos. Cineva te-ar putea preveni.
- Tu ai făcut-o. - Serios?
Mulțumesc Domnului, sunt aici. Indiferent, am reparat-o.
Funcționarea completă a unui GPS timp-spațiu.
Vreau să facem pace.
Se pare că resentimentele sunt corozive și le urăsc.
Și eu la fel.
Avem o încercare să recuperăm pietrele, dar aș vrea
să-ți spun că prioritatea mea să aducem înapoi
ceea ce am pierdut? Sper, da.
Păstrez ce găsesc? Trebuie, indiferent de preț.
Și, poate să nu mor încercând să fiu drăguț.
Sună ca o înțelegere.
- Tony, nu știu... - De ce? L-a făcut pentru tine.
Plus, sincer trebuie să ies din garaj înainte ca Morgan să o ia la săniuș.
Mulțumesc, Tony.
Se poate un pic mai încet? Nu am adus unul pentru toată echipa
- Luăm toată echipa, da? - La asta lucrăm acum.
- Hei, omule! Unde-i uriașul verde? - În bucătărie. Cred.
- Ce tare. - Rozătorule, cu grijă la re-intrare.
E un idiot în aria de aterizare.
Oo, Doamne!
Ce faci, omule de mărime normală?
Bine ați venit la New Asgard Vă rugăm conduceți cu grijă
Un pas în spate, din palatul de aur pentru o Alteță Răzbunător sau altceva.
Hei, ai un pic de compasiune, amice. Mai întâi, ei au pierdut Asgard-ul,
și apoi jumătate din oameni. Probabil ei sunt fericiți că au o casă.
Nu trebuia să vii!
Valkyrie!
Mă bucur să te văd, Fată Furioasă.
Cred că-mi placi mai mult fie că ești altfel.
- El e Rocket. - Ce faci?
- Nu are ochi să te vadă. - Așa e de rău?
Noi îI vedem odată pe lună, când vine pentru...
provizii.
- E atât de rău. - Da.
Ce na...
ceva a murit aici.
Alo? Thor?
Ești aici pentru cablu?
Cinemax nu mai merge de două săptămâni, și, la sport sunt tot felul de zbârliți...
Băieți! Dumnezeule!
Dumnezeule! Mă bucur să vă revăd!
Vino aici, canalie mică!
Nu, sunt bine! Mi-e bine.
Nu e necesar!
Hulk, îmi cunoști prietenii, Miek, Korg, nu-i așa?
- Salut băieți! - Salut. Nu ne-am văzut demult.
Berea este în găleată. Simțiți-vă bine, conectați-vă la wi-fi.
Evident fără parolă.
Thor, s-a întors. Puștiul ăla de la TV care mă făcea cretin.
- Noobmaster. - Da, Noobmaster 69.
Noobmaster. Hei, sunt tot eu Thor. Știi, Zeul Tunetului?
Ascultă amice. dacă nu te deconectezi de la acest joc imediat te duc în zbor
spre casă, și-ți dau drumul în pivnița aia în care te ascunzi,
îți smulg brațele apoi ți le îndes în fund!
E bine. Da, du-te și plânge-te tatălui tău, nevăstuică pitică!
Mulțumesc, Thor.
Anunță-mă dacă te deranjează iar, bine?
Mulțumesc mult. Așa voi face.
Deci vreți să beți ceva? Tu ce bei?
Avem bere, tequila, tot felul de chestii.
Amice, te simți bine?
Da sunt bine! Arăt atât de rău?
Arăți ca înghețata topită.
Deci, care-i treaba?
Avem nevoie de ajutorul tău. Ar fi o șansă să "reparăm" totul.
Ce, cum e cablul? Pentru că ăsta îmi vinde banane de câteva săptămâni.
Ca Thanos.
Nu spune numele ăla.
Da. Noi de fapt nu spunem numele ăla aici.
Te rog ia-ți mâinile de pe mine.
Acum, știu că...
tipul te-ar putea speria.
De ce? De ce aș fi speriat de tipul ăla?
Ai uitat că eu I-am omorât?
Mai e careva să-I fi ucis pe tipul ăla?
Nu. Nici nu credeam.
Korg, de ce nu spui tuturor cine i-a ciopârțit capul lui Thanos.
Stormbreaker?
Cine-I înlocuiește pe Stormbreaker?
Am înțeles. Ești într-un loc dur, da? Am fost și eu acolo.
Vrei să știi cine m-a ajutat?
Nu știu. Să fie... Natasha?
Ai fost tu.
Tu m-ai ajutat.
De ce nu-i întrebi pe Asgardienii,
cât a valorat ajutorul meu.
Cei rămași, oricum.
Cred că-i putem aduce înapoi.
Stai. Încetează...
Știu că crezi că mă îndoi de auto-compătimire așteptând să fiu ajutat
și salvat. Dar sunt bine, da? Noi suntem bine, nu-i așa?
Nu, e bine aici, amice!
Așa că, indiferent de ce ne oferi
nu suntem interesați, nu ne pasă, câtuși de puțin.
La revedere.
Avem nevoie de tine, prietene.
Este bere pe navă.
De care?
Este el! E pe urmele lui Akihiko!
De ce faci asta?
Ție nu ți-am făcut nimic!
Tu ai supraviețuit. Jumătate de planeta nu!
Ei I-au terminat pe Thanos. Tu mă ai pe mine!
Ajunge cât rău ai făcut oamenilor.
Noi facem rău oamenilor?
Ești nebun!
Stai! Ajută-mă!
Îți dau orice! Ce vrei!
Ce vreau,
tu nu îmi poți da.
N-ar trebui să fii aici.
Și nici tu.
Am o treabă de făcut.
Așa îi spui tu?
Să omori oamenii ăia nu înseamnă că-ți aduci înapoi familia.
Am găsit ceva.
O șansă, poate...
Nu.
Nu, ce?
Nu-mi da speranțe.
Îmi pare rău că nu ți le-am dat mai devreme.
- Virează stânga. - Pe partea aia, Lebowski.
- Ratchet, cum merge? - E Rocket.
Nu te ambala. Ești doar un geniu pe Pământ, prietene.
Mda.
Cstumul pentru călătoria în timp? Nu e rău.
Hei, hei, hei. Încet, încet!
- O să fiu atent. - Nu, ești cam Hulky.
- o să fiu atent. - Acestea sunt particule Pym, în regulă?
Și de când Hank Pym a fost "răpit" din existență, asta mai este.
Atât mai avem. Nu mai facem altele.
- Scott, calmează-te. - Scuze.
Avem destul pentru o călătorie de fiecare.
Atât. Fără repetiție. Plus pentru două teste.
Un test.
În regulă. Nu sunt gata pentru asta.
Eu sunt jocul".
Mă bag eu.
Clint, acum te vei simți un pic confuz
de la schimbul temporal. Nu te îngrijora.
Stai o secundă, să te întreb ceva.
Dacă ne iese, chestia cu mersul înapoi în timp, de ce nu
I-am căuta pe pruncul Thanos, știi? Și...
- Întâi de orice, sună oribil. - E Thanos.
Și al doilea, timpul nu funcționează așa. Schimbarea trecutului nu influențează viitorul.
Uite ce-i, mergem în trecut, luăm pietrele înainte să le ia Thanos...
Thanos nu are pietrele. Problema e rezolvată.
- Bingo. - Nu așa stau lucrurile.
- Păi, așa am auzit eu. - Ce? De la cine? Cine ți-a spus?
Star Trek, Terminatorul, Răfuială dincolo de moarte, Mașina timpului,
- Capcana timpului. - O buclă în timp,
- Undeva, cândva, - Teleportați în adolescență.
Aventura lui Bill și Ted. În principiu, orice film ce are de a face cu călătoria în timp.
Greu de ucis? Nu, asta nu...
Ăsta e cunoscut.
Nu știu de ce toți cred asta, dar nu e adevărat.
la gândește-te: Dacă călătorești în trecut, acel trecut devine viitorul tău.
Și fostul tău prezent devine trecut.
Care acum nu poate fi schimbat de noul tău viitor...
Exact.
Așa ca "Înapoi în viitor" e o vrăjeală ieftină?
În regulă, Clint. Pornim în 3.. 2.. 1...
Cooper?
- Unde-mi sunt căștile? - Lila?
Lila! Nu!
Tată?
Hei, hei. Uită-te la mine. Ești bine?
Da.
A mers.
Bine, deci "cum" a mers.
Acum trebuie să ne dăm seama "când," și "unde. "
Aproape fiecare din această încăpere are o "întâInire"
cu cel puțin una dintre cele 6 pietre ale Infinitului.
Păi, o să înlocuiesc cuvântul întâInire cu "la naiba"
aproape să fii ucis de una din cele 6 Pietre ale Infinitului.
Eu nu. Chiar nu știu despre ce naiba vorbești.
Indiferent, avem destul particule Pym, pentru o călătorie de fiecare
și aceste pietre au fost în diferite locuri de-a lungul istoriei.
Istoria noastră. Deci nu sunt multe locuri convenabile unde să cobori.
- Asta înseamnă că trebuie să ne alegem țintele. - Corect.
Așadar. Să începem cu Aether.
Thor, ce știi despre ea?
- Doarme? - Nu, nu.
Sunt sigur că e mort.
De unde să încep?
Mai întâi că Aether, nu e o piatră.
Cineva i-a spus piatră, înainte.
E mai de grabă... un noroi furios, așa o chestie. Deci...
Cineva trebuie să modifice informația asta, și să nu-i mai spunem așa.
E totuși o poveste interesantă.
Apropo de Aether. Cu mulți ani în urma bunicul meu
a trebuit să ascundă piatra de Elfii Întunecați.
Ființe înfricoșătoare. Așa că Jane...
Uite-o. Ea e Jane... Este o... mai veche "flacără" de a mea.
Ea... a rămas cu o mână blocată într-o piatră de data asta...
și apoi Aether a rămas ea însăși blocată în piatră.
Și ea s-a îmbolnăvit brusc. Așa că a trebuit să o duc pe
Asgard, locul de unde vin și eu. Și trebuia să plângem și să o reparăm.
Ne întâIneam atunci, înțelegi. Trebuia să o prezint mamei mele...
care e moartă, și...
Oo, știi. Eu și Jane nu ne mai întâInim, așa că...
Lucrurile chiar se întâmplă. Nimic nu e veșnic.
- Singurul lucru care... - De ce nu vii să stai jos.
Încă nu am terminat. Singurul lucru permanent în viață, este efemeritatea.
Minunat.
Ouă? Micul dejun?
Nu. Aș vrea un Bloody Mary.
Quill spunea că a furat piatra Puterii de la Morag.
- E o persoană? - Morag e o planetă.
Quill era o persoană.
Ca o planetă? În afara spațiului?
Oo, uite. E ca un cățeluș, mereu vesel și celelalte.
Vrei să mergi în spațiu? Vrei să mergi în spațiu, cățeluș?
O să te duc în spațiu.
- Thanos a găsit piatra Sufletului pe Vormir. - Vormir ce este?
O stăpânire a morții, în aproape centrul existenței Celeste.
Acolo unde... Thanos mi-a omorât sora.
Am notat.
- Tipul acela cu piatra Timpului... - Doctorul Strange.
Da, ce fel de doctor era?
- Chestii neuro. - Fain loc în sat.
- Da. Strada Sullivan. - Hmm... Bleecker.
Stai, locuiește în New York?
- Nu. Locuia în Toronto. - Da, nu Bleecker. - E Sullivan.
Băieți, dacă alegeți anul corect, sunt 3 pietre în New York.
Închide ușa din față!
În regulă. Avem un plan.
6 pietre, 3 echipe, o singură încercare.
Acum 5 ani, am pierdut.
Toți.
Ne-am pierdut prietenii...
familiile...
Am pierdut o parte din noi.
Astăzi, avem șansa să recuperăm totul înapoi.
Vă cunoașteți echipele, vă cunoașteți misiunile.
Luați pietrele, aduceți-le înapoi.
E o călătorie pentru fiecare. Fără greșeli. Fără altfel de implicații.
Cei mai mulți dintre noi mergem în locuri pe care le știm.
Dar asta nu înseamnă că ar trebui să știm la ce să ne așteptăm.
Aveți grijă. Aveți grijă unul de celălalt.
Asta este lupta vieții noastre. Și vom câștiga.
Indiferent ce implică.
Mult noroc.
- E priceput la asta. - Nu-i așa?
În regulă. L-ați auzit. Loviți cheile alea, jeleu verde.
Tractaorele sunt activate.
Ai promis să aduci aia întreagă, nu-i așa?
Da, da, da, da, bine.
- O să fac tot ce trebuie. - Cum ai promis, a sunat cam neconvingător.
Ne vedem în câteva minute.
New York - 2012
În regulă, toți am primit sarcini. Două pietre în centru, una, dedesubt.
Nu ieșiți în evidență. Fiți atenți la timp.
Poate zdrobiți vreun obstacol ce vă stă în cale.
Cred că nu se justifica, dar oricum.
Aș fi foarte atent să merg într-acolo. Tocmai ce am dat podeaua cu ceară.
Doamnă îI caut pe doctorul Strange.
Ești cam cu... 5 ani mai devreme.
Acum Stephen Strange executa o operație cu 20 de străzi mai încolo.
Ce vrei de la el?
Aia, de fapt.
- Mă tem că nu. - Scuze, dar nu era o rugăminte.
- N-ai vrea să faci asta. - Ai dreptate. Nu vreau.
Dar îmi trebuie piatra aia, și nu am timp să...
Să începem dinnou, da?
Asgard - 2013
Ea e Jane.
În regulă.
Uite cum facem, Tubby:
O vei fermeca și eu am să o împung cu asta
și voi extrage piatra Realității și vom pleca, imediat.
Revin imediat, bine? Dedesubt este o pivniță cu vinuri.
Tata obișnuia să "pescuiască" într-un butoi cu bere.
- Am să văd dacă pivnița are niște... - Hei! Nu ești beat deja?
Cine-i doamna elegantă?
E mama mea. Moare azi.
Oo. Deci e astăzi?
Nu pot face. Nu o pot face.
Nu ar trebui să fiu aici. Nu ar fi trebuit să vin. Nu a fost o idee bună.
- Vino aici. - Nu, nu, nu. Cred că am...
- Cred că am un atac de panică. - Vino aici. Chiar aici.
Crezi că ești singurul care a pierdut pe cineva? Ce crezi că faci aici?
Am pierdut singurii membri ai familiei pe care-o aveam.
Quill, Groot, Drax, Tipa cu antenele nu mai sunt.
Înțeleg că ți-e dor de mama ta. Dar nu mai este. S-a dus, de tot.
Sunt mulți oameni care nu mai sunt.
Dar îi poți ajuta.
Crezi că-ți cer prea mult să-ți cureți barba,
și să te dai bine pe lângă Pantalonași Frumușei, și când nu e atentă,
"absoarbe" piatra Infinitului și ajută-mă să-mi recuperez familia?
Bine.
- Plângi? - Nu...
Da!
Revino-ți! Depășește momentul.
Hai că poți.
În regulă?
- Da, pot. - Bun.
Pot să o fac.
În regulă, Zdrobitor de inimi. E singură. E șansa noastră.
Thor?
Thor!
Planeta Morag - 2014
În regulă. Adu-o jos.
Chiar lângă linia aia. Atât. Jos, jos.
Hei, ne putem grăbi un pic?
Băieți, repejor. Haide. Suntem contra cronometru.
Toate astea, sunt de ajutor.
- Să ai grijă, da? - Da.
Luați piatră și veniți înapoi. Fără greșeli.
- Hei. - Vă descurcați.
- Hai s-o rezolvăm. - Da, domnule.
Te aștept să revii.
Aveți grijă fiecare de celălalt.
Da.
Coordonatele pentru Vormir sunt instalate.
Ce au de făcut e să nu rateze.
Suntem departe de Budapesta.
Bine, deci,...
Așteptăm ca acest tip Quill să apară,
și apoi să ne ducă unde e piatra Puterii, doar atât?
Să ne punem la adăpost.
În anul 2014 nu doar noi căutăm pietrele.
Stai un pic, despre ce vorbești?
Cine mai caută pietrele?
TatăI meu, sora mea..
- și eu. - Și tu?
Tu unde ești acum?
- Cu plăcere. - Eu nu ți-am cerut ajutorul.
Și dintr-o dată, ai nevoie de el.
Ridică-te.
- Tata vrea să ne întoarcem pe navă. - De ce?
A găsit piatra Infinitului.
- Unde? - Pe o planetă, Morag.
Planul tatălui s-a pus în mișcare.
- O piatră nu înseamnă toate 6, Nebula. - E un început.
Dacă le are pe toate...
Ronan a localizat piatra Puterii. Te expediez pe nava lui.
- Nu o să-i placă. - Dacă nu, alternativa lui este moartea.
Obsesia lui Ronan i-a întunecat mințile.
Nu te vom dezamăgi, Tata.
Nu, desigur nu.
Jur că...
te voi face mândru.
Așteptăm să apară acest Quill,
și apoi el ne va conduce unde e piatra Puterii, atât?
Să ne adăpostim.
În 2014 nu căutăm doar noi pietrele.
- Ce a fost asta? - Nu știu...
Îmi explodează capul... Nu știu...
Probabil unitatea ei sinaptică i-a fost deteriorată în luptă.
Adu-o pe nava mea.
Trebuie să te înghesuim, Căpitane. Lucrurile par să se ambaleze aici.
Am înțeles. Ne apropiem de lift, acum.
Dacă totul e la fel pentru tine...
acum aș vrea băutura aia.
În regulă. E bună. Fără comenzi, o să închid ușa aia pentru mai târziu.
Apropo, nu te sfii să faci curat.
Domnule Rogers. Aproape uitasem că acel costum
- nu i-a făcut nimic rău fundului tău. - Nu ți-a cerut nimeni să te uiți.
Cred că arăți super, Căpitane.
Ce mă îngrijorează este doar fundul Americii.
- Bagheta magică? - Echipa Strike vine să asigure zona.
Putem lua aia din mâinile tale.
Prin orice metodă.
- Aveți grijă cu aia! - Doar dacă nu vrei să-ți șteargă memoria.
- Nu la modul amuzant. - Am promis să fim cu băgare de seamă.
- Ei cine sunt? - Ei sunt SHIELD...
De fapt Hydra. Dar încă nu știam asta.
Serios, nu știi? Adică... ei arată ca niște băieți răi.
Ești mărunțel, dar vorbești tare.
La drum echipa coordonare căutare și salvare.
Am plecat, echipa coordonare căutare și salvare!
Adică, sincer! Cum crezi că o să iasă...
Taci.
În regulă, e rândul tău, mititelule. Acolo e piatra noastră.
În regulă. Fă-mi vânt.
Hei! Amice.
Ce crezi? S-a atins nivelul maxim de ocupare.
- Folosește scările! - Da. Stai. Stai!
Folosește scările. Folosește scările!
În regulă, Căpitane. Sceptrul nostru e în lift și trece de etajul 80.
Mă ocup.
- Mă îndrept spre culoar. - În regulă. ne vedem acolo.
Probele sunt asigurate. Suntem în drum spre doctorul List.
Nu. Nu-I trântim deloc, dle Secretar.
Căpitane. Am crezut că coordonezi echipa căutare și salvare?
Schimbare de planuri.
Salut Căpitane.
Nu ieși evidență.
Tocmai am primit un telefon de la dnul Secretar. Trebuie să preiau sceptrul.
Domnule? Nu înțeleg.
Avem un pont că s-ar încerca să fie furat.
Scuze, Căpitane.
Nu îți pot da sceptrul.
- O să-I sun pe dnul Director. - E în regulă. Ai încredere.
Hail Hydra.
Ce multe trepte!
Thumbelina, recepție? Sunt cu ochii pe "premiu".
- E timpul să plecăm. - Vin și bombele.
Ăla e Axe body spray?
Da, îI folosesc în cazuri de urgență. Stai calm.
- Ne putem concentra, te rog? - O să intru în tine. Acum.
Pot să vă întreb unde mergeți?
La masă și apoi în Asgard. Scuză-mă, tu cine ești?
Alexander Pierce. El e omul, unul dintre oamenii din spatele lui Nick Fury.
Prietenii îmi spun domnul Secretar.
Am să te rog să-mi predai mie acel prizonier.
- Loki îi va răspunde întrebărilor lui Odin. - Oo, ne va răspunde nouă.
Odin poate avea ce a mai rămas. Și am nevoie de acea servietă.
Asta e proprietatea SHIELD de peste 70 de ani.
Dă-mi servieta, Stark.
În regulă, mișca, Stuart micuțule. Lucrurile se complică aici. Să mergem.
Nu am să mă cert, pentru cine are cea mai mare autoritate aici, în regulă?
Mi-ai promis să nu mori?
Îmi provoci o ușoară accelerare a ritmului cardiac.
Nu mi se pare să accelereze.
Îmi trebuie servieta.
Știu că ai tras multe "sfori". Spuneam și eu...
Bine. Așadar dă-mi servieta.
Fă-o, Lang!
- Jos mâinile de pe ea! - Fereastra se închide. Trage-mi "cuiul"!
Poftim!
- Stark? - Stark!
Uite, are convulsii. Dă-i aer!
- Medic! - Medic!
Avem nevoie de ajutor!
Stark, pieptul tău... al mașinăriei?
Respiră! Respiră!
Bună treabă. Ne întâInim pe alee. O să iau rapid o felie.
Nu merg pe scări!
O să-ți fie bine, Stark. Rămâi cu noi!
O să încerc ceva, bine? Habar n-am dacă o să meargă.
Da!
A mers pe cinste. A fost o nebunie!
Habar nu aveam dacă va merge.
- Servieta... - Servieta. E...
Unde e servieta? Unde e Loki?
Loki!
- Asta nu trebuia să se întâmple, nu-i așa? - Am dat-o de gard.
Loki!?
Ce se întâmplă Tony?
Spune-mi că ai găsit cubul.
Cred că râzi de mine.
L-am localizat pe Loki. Etajul 14.
Eu nu sunt Loki.
Și nu vreau să-ți fac rău.
Pot face asta toată ziua.
Da, știu. Știu.
De unde ai asta?
Bucky... e... în viață!
Ce?
Asta e fundul lui America.
- Te rog, te rog! - Îmi pare rău. Nu te pot ajuta, Bruce.
Dacă-ți dau piatra Timpului să te ajut cu realitatea ta, o condamn pe a mea.
Cu tot respectul, nu sunt sigur că știința poate susține asta.
Piatra Infinitului creează ceea ce tu experimentezi ca fluxul timpului.
Îndepărtând una dintre pietre, și acel flux de desparte.
Poate că asta ar aduce beneficii realității tale. Dar nu și noii mele realități.
În această nouă realitate ramificată, fără arma principală împotriva forțelor întunericului,
lumea noastră va fi depășită. Vor avea de suferit milioane de oameni.
Așa că, spune-mi doctore, știința ta poate preveni aceste schimbări?
Nu. Dar o putem șterge.
Pentru că odată ce am terminat cu pietrele, ne putem întoarce la linia noastră temporală
la momentul în care a fost luată. Așadar, cronologic...
acea realitate... nu a plecat nicăieri.
Dar ai lăsat pe dinafară cea mai importantă parte.
Trebuie să supraviețuiești, în urma returnării pietrelor.
Vom supraviețui. Și eu. Promit.
Nu pot risca această realitate pe o promisiune făcută.
Este datoria Vrăjitorului Suprem să protejeze piatra Timpului.
Atunci de ce dracului Strange a renunțat la ea?
- Ce ai spus? - Strânge. A renunțat la ea.
la dat-o lui Thanos.
- De bunăvoie? - Da.
- De ce? - Nu știu. Poate a făcut o greșeală.
Sau am făcut-o eu.
Strange a fost menit să fie cel mai bun dintre noi.
Deci o fi făcut-o cu un motiv.
Mă tem că ai dreptate.
Mulțumesc.
Mă bazez pe tine, Bruce.
Noi toți.
Rulează diagnosticările.
Arată-mi fișierele memoriei ei.
Domnule, fișierele par cam obscure.
A fost o memorie, dar nu a ei.
Există o altă conștiință cu care ea împarte rețeaua.
O altă Nebula.
Imposibil.
Acest duplicat poartă o ștampilă temporală... la 9 ani în viitor.
Unde-i cealaltă Nebula?
În sistemul nostru solar. Pe Morag.
- O poți accesa? - Da. Cele două sunt contectate.
Caută memoria duplicatului, pentru piatra Infinitului.
Și aceste pietre au fost în diferite locuri de-a lungul istoriei.
Istoria noastră. Așadar nu sunt prea multe locuri unde să fie lăsate.
- Înseamnă că trebuie să ne alegem țintele. - Corect.
Pune pe pauză.
Pământenii.
Răzbunătorii.
Mizerabili nesupuși. Ce e reflecția aia?
Amplifică asta, Maw.
Nu înțeleg.
- Două Nebula. - Nu. Aceeași Nebula.
Din două timpuri diferite.
Setează cursul spre Morag. Scanează memoria duplicatului.
Vreau să văd totul.
Doamnelor, ne vedem după. Continuați.
Ce faci?
Mai bine renunță să-I spionezi pe fratele tău.
Da, am ieșit un pic la plimbare, și...
Ce porți?
Întotdeauna port asta. E una din preferatele mele.
Ce ai la ochi?
Ochiul meu. Da... îți amintești de Bătălia de la Haroquin?
Când am fost lovit în față de o sabie?
Doar nu ești Thor, nu-i așa?
Ba da, eu sunt.
Viitorul nu a fost drăguț cu tine, nu-i așa?
Nu am spus că sunt din viitor.
Am fost crescută de o vrăjitoare, băiete.
Văd mai mult decât cu ochii, și tu știi asta.
Sunt complet, complet din viitor!
Da, de acolo vii.
- Vreau să vorbesc cu tine. - Putem vorbi.
Capul lui a fost acolo...
corpul acolo...
de ce oare. Am ajuns prea târziu.
Eram acolo.
- Un idiot cu un topor. - Tu nu ești idiot.
Tu ești aici, nu-i așa? Căutând un sfat de la o persoană înțeleaptă din Asgard.
- Cred că da. - Idiot? Nu.
- Un ratat? Absolut. - Sună un pic cam aspru.
Nu știi ce te-a zămislit?
Ca pe oricine altcineva.
Nu ar trebui să fiu ca ceilalți, oare?
Oricare poate eșua în a arăta cine este, Thor.
Evaluarea unei persoane, a unui erou
este de cum reușește să arate cine este.
Mi-a fost dor de tine, mamă.
Thor! Am luat-o!
Prinde iepurele!
- Mamă, trebuie să-ți spun ceva. - Nu, fiule. Nu trebuie.
Ești aici ca să-ți repari viitorul tău, nu al meu.
- Dar e vorba de viitorul tău. - Nu e treaba mea.
Hei.
Tu trebuie să fii mama.
Am obiectul. Haide trebuie să ne mișcăm.
- Aș fi vrut să avem mai mult timp. - Ăsta a fost un dar.
Și tu vei fi omul care trebuie să fii.
- Te iubesc, mamă. - Te iubesc.
Și mănâncă salata.
- Hai. Trebuie să plecăm. - La revedere.
- 3... 2... - Nu, așteaptă!
La ce mă uit?
Uneori durează un pic.
Încă sunt demn.
Aoleu.
La revedere mamă.
- Deci e un idiot? - Da.
Ce-i aia?
Unealta unui hoț.
În acest moment țepușele ies, cu scheletele pe capăt și altele...
Despre ce vorbești?
Când pătrunzi într-un loc numit Templul pietrei Puterii,
vei da peste o mulțime de capcane. Bine. În regulă. Mergi.
Nu am fost mereu așa.
Nici eu.
Dar lucrăm cu ce avem, nu-i așa?
Sincronizează.
3, 2, 1.
Ai ucis foarte multă lume!
Ar trebui să fii recunoscător.
- Unde sunt pietrele? - S-au dus.
- Reduse la atom. - Le-ai folosit acum două zile.
Le-am folosit ca să le distrug. Mai că erau să mă omoare.
Dar treaba s-a rezolvat. Mereu va fi așa.
Eu sunt inevitabil.
- Ce le-ai făcut? - Nimic. Încă.
Ei nu încearcă să oprească ceva ce o să fac în vremea noastră.
Ei încearcă să anuleze ceva deja făcut în vremea lor.
Pietrele.
Le-am găsit pe toate.
Am câștigat.
Au răsturnat balanțele cosmice din echilibru.
Ăsta e viitorul tău.
E destinul meu.
TatăI meu e multe lucruri. Să fie mincinos nu e unul dintre ele.
Mulțumesc fiică.
Poate te-am tratat prea aspru...
Și asta e împlinirea destinului.
Domnule, fiica dumneavoastră...
Nu...
e o trădătoare.
Nu eu am fost. Nu. Eu niciodată... Nu te-aș trăda niciodată. Niciodată.
Știu.
Și vei avea șansa să o dovedești.
Nu...
Știe!
Barton? Barton, răspunde.
Romanoff? Răspune, avem o problemă. Haide!
Intră, avem o prob...
Thanos știe.
Thanos...
Căpitane...
Scuze, amice. Avem o problemă.
Mda, avem.
- Și acum ce-o să facem? - Știi ce, mai scutește-mă, Steve.
Tocmai am fost lovit în cap cu un Hulk.
Ai spus că avem doar o încercare. Asta, era încercarea noastră.
Am încercat. Odată. 6 pietre sau nimic. 6 pietre sau nimic.
- Te repeți, știi ce? - Tu te tot repeți.
Te repeți. Te repeți.
- Nu! - Ei hai.
Tu nu ai vrut saltul în timp, tu ai mers la bord cu saltul în timp...
- Am scăpat mingea. - Ai ruinat saltul în timp.
- Asta am făcut? - Da!
Mai sunt alte opțiuni cu Tesseract-ul?
Nu, nu, nu. Nu mai sunt opțiuni.
Nu mai e vreo repetiție. Nu mai mergem nicăieri.
Ne-a mai rămas o particulă de fiecare.
Atât, e clar? O folosim... Pa, pa. Nu pleci acasă.
Da, păi dacă nu încerc...
apoi nimeni nu mai merge acasă.
Am înțeles.
Mai e o variantă. Să preluăm Tesseract-ul și să achiziționăm noi particule.
Vom merge pe culoarul memoriei. Instalații militare, Gradina Statală.
De ce mai sunt amândoi acolo?
Sunt acolo la... am o idee vagă.
Cât de vagă?
Despre ce vorbești? Unde mergem?
- Știu că au fost acolo... - Cine sunt?
- Ce fac? - Și știu cum de știu.
Băieți, ce faceți? Ce este?
Se pare că improvizăm.
- Așa e. - Ce improvizăm?
Scott, Mergi înapoi la compus.
Îmbracă costumul.
Ce e în New Jersey?
- 0-4, 0-4... - 0-7.
- Scuzați-mă...
1-9-7-0.
- Ești sigur? - Căpitane. Căpitane. Steve, scuze.
America. Rogers. Uite, dacă faci asta,
și nu va merge, nu te vei mai întoarce.
Mulțumesc pentru încurajare.
Ai încredere în mine?
Am.
Ai ales.
Să pornim.
New Jersey - 1970
Hei, omule!
Fă dragoste, nu război!
Armata SUA Bază militară Câmp Lehigh
E clar că nu te-ai născut aici, nu?
Nu a fost ideea mea.
Corect. Imaginează-ți că ești din SHIELD, și conduci o
o organizație de informații cvasi-fascistă.
Unde te ascunzi?
Undeva la vedere.
Succes în misiune, Căpitane.
Mult noroc cu proiectul tău, doctore.
Ești nou aici?
Nu chiar.
Te-am găsit.
Înapoi în joc.
Arnim, ești acolo?
Arnim?
Hei!
Ușa e în partea asta, amice.
Oo, da.
ÎI caut pe doctorul Zola. L- ai văzut cumva?
Da, nu, drul Zol... Nu, nu am văzut un suflet.
Scuză-mă.
Te cunosc?
Nu domnule. Eu sunt un...
vizitator de la Institutul MIT.
MIT.
Ai un nume?
Howard.
păi va fi ușor să-mi amintesc.
Howard...
...Potts.
Ei bine, eu sunt Howard Stark.
Salut.
Rahat. Acum, să nu tragi.
Da...
Arăți un pic cam verde pe lângă fețele de acolo, Potts.
Sunt bine. Doar că orele sunt lungi.
Vrei un pic de aer?
- Bună, Potts. - Da. Aia se va umfla.
- Pe acolo. - Bine.
Îți trebuie și servieta?
Tu nu ești unul din ăia, nu-i așa, Potts?
- Bună. - Doctore Pym?
Acesta ar fi numărul de la care ai sunat. Da.
Sunt Căpitanul Stevens de la expediții.
- Avem un pachet pentru dvs. - Adu-I.
Păi, asta-i chestia, dle. Nu putem.
Nu înțeleg. Am crezut că e treaba voastră.
Păi, doar că... Domnule, cutia luminează și,
sincer, câțiva dintre postașii noștri nu se simt prea bine.
Știu ei mai bine, nu-i așa?
Ba da. Mai bine ați veni.
Scuze. La o parte!
Particule PYM Nu atingeți
Deci, florile și varza acră. Ai o întâInire importantă diseară?
Soția mea e însărcinată.
Și eu,... cu prea mult timp petrecut la birou.
- Felicitări. - Mulțumesc. Ții asta te rog?
Da, sigur.
- Câte săptămâni are soția? - Nu știu.
E în punctul în care nu suferă sunetul mestecatului meu.
Cred că iar voi mânca cina în cămară.
Am o fetiță.
O fată ar fi fain. Mai puține șanse să ajungă ca mine.
Ar fi îngrozitor să fie așa?
Să spunem că binele mult așteptat îI ratezi uneori pentru
propriul interes.
- Și i-ai mai văzut pe acești doi oameni? - Nu, am un ochi format pentru asta.
- Cei doi arătau suspicios. - Îi poți descrie?
- Păi, unul dintre ei avea o barbă hippie. - Hippie? Ca Bee Gees sau Mungo Jerry?
Cu siguranță Mungo Jerry.
Da, el e Chesler. Am nevoie de fiecare megapixel disponibil
la sub-nivel 6. Avem o potențială breșă.
Margaret Carter Director
Deci, la faza cu numele unde te afli?
Păi, dacă e băiat, nevestei îi place Almanzo.
Am putea lăsa tocana pe foc. Ai timp.
Hai să te întreb ceva.
Când ți s-a născut copilul...
- erai agitat? - La nebunie. Da.
Te simți calificat?
De parcă ai avea habar cum să operezi cu succes chestia asta?
Le-am pus la un loc, cu timpul
am crezut că tatăI meu a făcut-o, și...
Bătrânul meu, n-a avut nici o problemă pe care nu ar fi putut să o rezolve cu cureaua.
Și eu am crezut că tatăI meu a fost dur cu mine.
Și acum, privind înapoi, îmi amintesc lucrurile bune, știi.
- El a scăpat de o perlă ciudată. - Da? Uite-așa?
"Cu nici o sumă de bani, nu poți cumpăra o secundă de timp."
Deștept tip.
S-a străduit cum a putut.
Hai să-ți spun. Puștiul ăla nici măcar nu e aici
și, nu e nimic ce aș putea să fac pentru el.
Îmi pare bine că te-am întâInit dle, Potts.
Da, Howard...
totul o să fie bine.
Mulțumesc pentru tot...
ce ai făcut pentru țara asta.
Jarvis.
L-am întâInit vreodată pe tipul ăsta?
Dvs ați întâInit mulți oameni, domnule
Îmi pare foarte familiar.
Ciudată barbă.
- Ești slabă. - Eu sunt tu.
Ai putea opri asta.
Și tu știi că vrei.
Ai văzut ce se va întâmpla în viitor?
Thanos găsește piatra Sufletului.
Vrei să știi cum face asta?
Vrei să știi, ce-ți face ție?
Termină.
Mă dezguști.
Dar, asta nu înseamnă că nu ești de folos.
Cum arăt?
Planeta Vormir - 2014
În circumstanțe diferite,
ar fi absolut minunat.
Pariez că ratonul nu trebuie să urce un munte.
Technic, nu este raton, știi.
Indiferent. Mănâncă gunoaie.
Bine ați venit.
Natasha, fiica lui Ivan.
Clint, fiul luif Edith.
Tu cine ești?
Consideră că sunt un ghid.
Pentru tine, și pentru toți cei care caută piatra Sufletului.
Bine. Ne spui unde este. Apoi ne vom vedea de drum.
Dacă ar fi așa de ușor.
Ce căutați e chiar în fața voastră...
la fel ca ceea de ce vă temeți.
Piatra e acolo jos.
Pentru unul dintre voi.
Pentru altul...
Pentru a lua piatra, trebuie să renunți la cineva drag.
Veșnicul schimb.
Un suflet, pentru un suflet.
Cum merge?
Isuse...
Poate inventează asta.
Nu. Nu prea cred.
De ce, pentru că știe cum îI cheamă pe tatăI tău?
Eu nu știam.
Thanos a plecat de aici cu piatra
și fără fiica lui. Nu e o coincidență.
Da.
Orice este nevoie.
Dacă nu luăm piatra asta, miliarde de oameni vor rămâne morți.
Apoi amândoi, știm cine trebuie să fie.
Cred că da.
Încep să mă gândesc că suntem oameni diferiți aici, Natasha.
În ultimii 5 ani am tot încercat să fac un lucru: Să ajung aici.
Doar despre asta a fost vorba. Să-i aduci pe toți înapoi.
- Nu fă pe aia decentă acum. - Ce crezi, că eu vreau să o fac?
Încerc să-ți salvez viața, idiotule.
Da bine, nu vreau să o faci, pentru că eu...
Natasha, știi ce-am făcut eu.
Știi ce am devenit.
Nu judec oamenii după greșelile lor.
Poate ar trebui.
Tu, nu o faci.
Ești o pacoste, știi asta?
Bine.
Tu câștigi.
Să le spui celor din familia mea că i-am iubit.
Spune-le tu personal.
A naibii tu!
Dă-mi drumul.
Nu.
Te rog nu.
E în regulă.
Te rog...
Le-am luat pe toate?
Îmi spui că a funcționat?
Clint, unde e Nat?
Știm dacă ea are o familie?
Da. Pe noi.
Ce?
Tocmai I-am întrebat ceva...
Da, te comporți de parcă ar fi moartă. De ce oare?
Avem pietrele, nu? Atâta vreme cât
le avem, Căpitane, o putem aduce înapoi, nu-i așa?
Așa că încetați cu mizeria asta. noi suntem Răzbunătorii, să fim împreună.
Nu o putem aduce înapoi.
- Poftim? - Nu este reversibil. Nu se poate.
Îmi pare rău. Fără supărare, dar tu ești o ființă prea pământeană. Bine?
Vorbim despre magia spațială. Și expresia "Nu se poate" sună diferit nu crezi?
Uite, știu că sunt înafara gradului meu de salarizare.
Dar ea tot nu e aici, nu-i așa?
- Cam asta vreau să-ți zic. - Nu e un proces reversibil.
Sau cel puțin atât spunea tipul ăla grozav, plutitor.
Poate ai vrea să mergi să vorbești cu el? Bine?
la-ți ciocanul și zboară spre el ca să vorbiți.
Trebuia să fiu eu.
S-a sacrificat pentru nenorocita aia de piartă. Și-a pus viața în joc.
Nu se va mai întoarce.
Să facem să merite sacrificiul. Trebuie.
Așa vom face.
Bum!
În regulă. Mănușa e gata.
Întrebarea este, cine o să pocnească din degete?
- O fac eu. - Poftim.
E în regulă.
- Nu, nu, nu, nu. Stai. Stai. - Hei, hei...
Thor, stai un pic.
Încă nu am decis cine o să o pună.
Scuze. O să stăm să așteptăm momentul oportun?
Cel puțin ar trebui să discutăm.
Stând așa și uitându-ne la acel lucru, nu va aduce pe nimeni înapoi.
Sunt cel mai puternic dintre Răzbunători, da? Responsabilitatea cade pe umerii mei.
E de datoria mea. Nu e că... Este... încetați! Lăsați-mă.
Lăsați-mă să încerc. Lăsați-mă să fac ceva bun.
- ceva măreț. - Uite...
Nu e doar faptul că acea mănușă canalizează
destulă energie cât să lumineze un continent, îți spun că
nu ești în stare.
Ce crezi că curge prin venele mele acum?
Ceva ultra fluid?
- Fulger. - Da.
Fulgerul nu te va ajuta, prietene.
Trebuie să fiu eu.
Ai văzut ce i-au făcut lui Thanos. Mai că I-au ucis.
Niciunul dintre voi nu poate supraviețui.
De unde știm că tu vei supraviețui?
Nu știm. Dar radiația, e în mare parte gama.
E parcă...
pentru asta am fost făcut.
Gata să pornești, da?
S o facem.
Nu uita că Thanos ne-a luat 5 ani, așa că adu-i înapoi acum.
Să nu schimbi nimic din ultimii 5 ani.
Am înțeles.
Vineri, fă-mi o favoare și activează protocolul 8.
Da, șefu'.
Toți vor veni acasă.
- Scoate-o. Scoate-o! - Nu, stai. Bruce, ești bine?
Banner spune ceva.
Sunt bine. Sunt bine.
Poarta deschisă Sosire din 2014
Bruce!
Nu-I mișca.
A mers?
Merită încercarea. S-a terminat. E în regulă.
Laura
Dragă.
Băieți...
Cred că a mers!
Nu pot respira. Nu pot respira! Nu pot respira.
Canopy. Canopy. Canopy.
Rhodey, Rocket, ieșiți!
Repede! Repede!
Haide!
Rhodey!
Ajutor, ajutor! Mă aude cineva? Suntem la cel mai scăzut nivel, ne inundă!
- Ce? - Ne înecăm! Ne aude cineva? Ajutor!
Stai! Sunt aici! Sunt aici mă auzi?
Căpitane?
Fiică.
Da, Tata.
Deci acesta este viitorul. Bună treabă.
Mulțumesc Tată. Nu au bănuit nimic.
Arogantul nu bănuiește nicodată.
Du-te.
Gășete pietrele și adu-mi-le.
Ce o să faci?
O să aștept.
Spune-mi ceva.
În viitor, ce se întâmplă cu tine și cu mine?
Am încercat să te ucid.
De mai multe ori.
Dar în cele din urmă devenim prietene.
Devenim surori.
Haide.
Îi putem opri.
Haide amice. Trezirea.
Ăsta-i omul meu.
lar ai pierdut asta, îI țin eu.
Ce s-a întâmplat?
Am "răscolit" timpul. Are tendința să revină la loc.
O să vezi.
El ce face?
Absolut nimic.
Unde sunt pietrele?
Undeva sub toate astea.
Ce știu este că nu sunt la el.
Să lăsăm lucrurile așa.
- Știi că e o capcană, da? - Da...
nu-mi prea pasă.
Bun.
Atât timp cât suntem de acord.
Hai să-I ucidem cum trebuie de data asta.
Nu poți trăi cu propriul eșec.
Ce vă aduce?
Înapoi la mine.
Am crezut că eliminând jumătate din viață,
cealaltă jumătate ar trebui să prospere.
Dar voi mi-ați arătat că e imposibil.
Și atât timp cât sunt aceia care își amintesc ce a fost,
mereu vor fi ceilalți care pot să accepte ce poate fi.
Vor rezista.
Mda. Noi suntem cam încăpățânați.
Sunt recunoscător.
Pentru că acum știu ce trebuie să fac.
Voi distruge acest univers până la ultimul atom.
Și apoi...
cu pietrele ce le-ați colectat pentru mine, creez unul nou.
Plin de viață,
dar neștiind ce a pierdut ci doar ce i s-a dăruit.
Un univers recunoscător.
Născut din sânge.
Ei nu vor ști niciodată.
Pentru că nu veți trăi ca să le spuneți.
Ne vedem în cealaltă parte, omule.
Țineți-vă! Vin!
Oo, hei...
Te cunosc.
Tată. Am pietrele.
Ce?!
Stai.
Tu ne-ai trădat?
Nu trebuie să faci asta.
Eu sunt... asta.
Nu, nu ești.
Ai văzut în ce ne-a transformat.
Nebula, ascult-o.
Te poți schimba.
El nu mă va lăsa.
Nu!
Bine, Thor. Dă-mi energie.
Șefu trezește-te.
Știam eu!
În toți anii mei de cucerire...
violența...
măcelul...
Nu a fost ceva personal.
Dar acum vă spun...
ce am să fac încăpățânării voastre,
va enerva mica planetă.
O să-mi facă plăcere. Chiar foarte mult.
Căpitane, mă auzi?
Căpitane sunt Sam. mă auzi?
La stânga ta.
E toată lumea?
Ce, îi mai vrei și pe alții?
Răzbunători!
Toți deodată!
Nu, nu. Dă-mi aia.
Tu ia-I pe ăla mic.
Hei!
La naiba.
N- o să-ți vină să crezi ce se întâmplă. Îți amintești când era în spațiu?
Și m-am prăfuit tot? Cred că am leșinat, pentru că îmi revenisem și tu nu erai.
Dar Doctorul Strange era acolo, nu? Era parcă,
"Au trecut 5 ani. Hai că au nevoie de noi!"
Și apoi a început să scoată scântei galbene, așa cum face el mai mereu...
Ce faci?
E plăcut.
Gamora?
Am crezut că te-am pierdut.
Să nu... mă... atingi!
Mai întâi ai ratat...
apoi i-ai "prins" pe cei doi în al doilea moment.
Asta e acela? Serios?
Alegerea a fost el, sau un copac.
Căpitane, ce vrei să fac cu chestia asta?
Du pietrele astea cât mai departe posibil!
Nu!
Ne trebuie să le ducem înapoi de unde au venit.
În nici un caz să le trimitem înapoi. Thanos a distrus tunelul cuantic.
Stai așa!
Asta nu a fost singura noastră mașină a timpului.
Vede careva duba aia maro urâtă acolo?
Da!
Dar nu o să-ți placă locul unde e parcată.
Scott, cât timp îți trebuie să faci să meargă chestia aia?
Poate 10 minute.
Apucă-te. O să-ți aducem pietrele.
Ne ocupăm, Căpitane.
Hei.
Spuneai că sunt șanse 1 la 14 milioane să câștigăm, da?
Spune-mi că asta e.
Dacă ți-aș spune ce se întâmplă, nu se va mai întâmplă.
Ar fi bine să ai dreptate.
E totul vraiște acolo.
Echipamentul... e mort.
- Ce? - E mort.
Trebuie să-i pun sârme.
Unde-i Nebula?
Nu răspunde.
Domnule!
Clint!
Dami-o.
Mi-ai luat totul.
Nici măcar nu știu cine ești.
Vei afla.
O iau eu!
Activează uciderea instantanee!
Ploaia de foc!
Dar domnule, trupele noastre!
Fă-o!
Mai vede cineva asta?
Mă ocup eu.
Mă ocup eu!
Bine, nu mă ocup eu.
- Ajutor! Să mă ajute cineva! - Hei, Queens. Capul sus.
Ține-te. Te prind eu puștiule.
Hei! Îmi pare bine să te cunosc.
Dumnezeule!
Ce dracu e asta?
Vineri, în ce trag?
A intrat ceva în atmosferă.
Oo, da!
Danvers, avem nevoie de asistență aici.
Salut. Eu sunt Peter Parker.
Bună, Peter Parker. Ai ceva pentru mine?
Nu știu dacă o să răzbești prin toate astea.
Stai liniștit.
Are nevoie de ajutor.
Eu sunt... inevitabil.
Și eu
sunt...
Omul de Oțel.
Domnule Stark?
Hei...
Dle Stark? Mă auzi?
Sunt Peter.
Am învins.
Dle Stark...
Am învins dle Stark.
Am învins, ai reușit domnule. Ai reușit.
Îmi pare rău... Tony...
- Bună. - Bună, Pep...
- Vineri? - Funcțiile vitale sunt critice.
Tony.
Uită-te la mine.
O să fim bine.
Acum te poți odihni.
Toți vor un final fericit, nu-i așa?
Dar nu întotdeauna se întâmplă așa.
Poate de data asta.
Sper, că dacă vei reda asta,
e o sărbătorire.
Sper că familiile sunt reunite,
sper că i-am adus înapoi, și că o versiune
normală a planetei a fost restaurată.
Dacă vreodată a existat așa ceva.
Doamne, ce lume.
Universul, acum.
Dacă mi-ai fi spus acum 10 ani că nu suntem singuri,
să nu mai vorbim de această măsură,
adică, nu aș fi fost surprins. Dar haide, știi?
Aceste forțe epice ale întunericului și luminii care au intrat în joc.
Și, pentru mai bine sau mai rău,
asta e realitatea pe care Morgan trebuie să o găsească, să o dezvolte.
Așa că mi-am găsit timp și am înregistrat un salut...
în cazul unei morți neașteptate. În ce mă privește.
Nu că moartea nu poate cădea pe neașteptate.
Chestia asta cu călătoria în timp pe care o încercăm mâine,
mă face să mă scarpin în cap.
Și încă odată, ăsta e "spectacolul" eroului. Parte din călătorie este și finalul.
Totul va merge exact așa cum trebuie.
Te iubesc de 3000 de ori.
Dovada că Tony Stark avea o inimă
Știi, aș vrea să fie o cale...
ca să pot să-i spun.
Că am învins.
Am reușit.
Știe.
Amândoi știu.
Ce mai faci, micuțo?
- Bine. - Tu ești bine?
Bine. Ți-e foame?
- Ce ți-ai dori? - Cheeseburger.
Știi că tatălui tău îi plăceau cheeseburgerii?
Am să vă aduc tuturor cheeseburgerii pe care vi-i doriți.
Bine.
Pe când te aștetăm să revii?
- Apropo de asta... - Thor. Oamenii tău au nevoie de un rege.
Nu, deja au unul.
Ce amuzant.
Vorbești serios?
E timpul că eu să fiu
cine ar trebui.
Dar tu, ești un conducător. Asta ești tu.
Eu am făcut o mulțime de schimbări pe aici.
Pe asta mă bazez. Maiestatea Voastră.
Tu ce o să faci?
Nu sunt sigur.
Pentru prima dată într-o mie de ani, eu...
nu am nici o cale. Am să fac totuși o călătorie.
Te miști sau dispari, părosule.
Ei bine, iată-ne.
Copacule! Îmi pare bine să te văd.
Păi...
As-Gardienii Galaxiei sunt iar împreună.
Încotr-o mai întâi?
Doar ca să știi, asta e încă nava mea. Eu sunt la comandă.
Știu. Știu. Desigur tu ești.
Desigur.
Vezi, tu spui desigur, dar apoi atingi harta.
Te face să gândești că poate nu ai realizat că eu sunt la comandă.
Quail, asta este nesiguranța ta, aici. Bine?
Încerc doar să fiu de serviciu. Ca asistent.
- Quill. - Asta am spus.
Ar trebui să vă luptați între voi pentru onoarea de a fi la comandă.
Sună cinstit.
- Nu este necesar. - Nu este.
Bine?
Am niște arme laser sau doar vreți să folosiți cuțitele.
Da. Vă rog, folosiți cuțitele.
Eu sunt Groot.
Nu e necesar.
Nu trebuie să ne ciopârtim cu cuțitele.
Toți știu cine este la comandă.
Eu sunt.
Eu.
Da, tu! Desigur!
Desigur. Desigur.
Nu uita...
Pietrele trebuie returnate exact în același moment în care au fost luate.
Sau vei deschide o serie de realități alternatize neplăcute.
Stai liniștit, Bruce. Adună toate rădăcinile.
Știi, am încercat.
Când am avut mănușa, pietrele, chiar am încercat să le duc înapoi.
- Mi-e dor de ele, omule. - Și mie.
Știi dacă vrei, pot veni cu tine.
Ești un om bun, Sam.
De asta mă ocup eu.
Să nu faci nimic aiurea până nu mă întorc.
Cum aș putea? De tine se "agață" orice.
O să-mi fie dor de tine, amice.
O să fie bine, Buck.
Cât o să dureze?
Pentru el? Cât are nevoie, pentru noi, 5 secunde.
Gata Căpitane?
În regulă. Ne reîntâInim aici, bine?
Fii sigur.
Atingem cuantum. 3, 2, 1.
Și revenim în 5, 4, 3, 2, 1.
Unde-i?
Nu știu. A ratat-o cam la momentul acestei ștampile temporale. Ar trebui să fie aici.
- Păi, adu-I înapoi. - Încerc.
- Adu-I dracului înapoi. - Am spus că încerc!
Sam.
Du-te.
Căpitane?
Salut Sam.
Deci ceva nu a mers bine, sau ceva a mers bine?
Păi, după ce am pus pietrele înapoi, m-am gândit...
Poate am să încerc o viață
despre care vorbea Tony să o încerc.
Cum funcționează asta pentru tine?
A fost minunat.
Mă bucur pentru tine. Sincer.
Mulțumesc.
Doar ca să bâjbâi, pretutindeni trebuie
să trăiesc într-o lume fără Căpitanul America.
Asta îmi aduce aminte...
Încearcă-I.
Cum îl simți?
De parcă e al altcuiva.
Nu este.
Mulțumesc.
O să fac tot ce pot.
De aceea e al tău.
Vrei să-mi povestești despre ea?
Nu.
Nu, nu cred că am s-o fac.
Traducerea și adaptarea geoguyro.